השיחה הידועה
![](/images/thumb/1/14/%D7%9B%22%D7%97_%D7%A0%D7%99%D7%A1%D7%9F_%D7%A0%22%D7%90.png/250px-%D7%9B%22%D7%97_%D7%A0%D7%99%D7%A1%D7%9F_%D7%A0%22%D7%90.png)
השיחה הידועה הינו כינוי שמקובל לייחס לשיחת כ"ח ניסן תנש"א, בה אמר הרבי לחסידים "אני את שלי עשיתי, ומכאן ולהבא עשו כל אשר ביכולתכם להביא בפועל את משיח צדקנו" (תרגום חופשי). בכינוי 'השיחה הידועה' השתמש הרבי במכתב לר' רחמים אנטיאן[1].
השיחה נאמרה ביום חמישי אור לכ"ח ניסן ה'תנש"א וגרמה להתעוררות רבה של אנ"ש חסידי חב"ד ברחבי העולם, ולקיחת אחריות אישית לבוא הגאולה.
תוכן השיחה
![](/images/thumb/e/ea/%D7%9B%D7%99%D7%A0%D7%95%D7%A1_%D7%97%D7%A8%D7%95%D7%9D.jpg/250px-%D7%9B%D7%99%D7%A0%D7%95%D7%A1_%D7%97%D7%A8%D7%95%D7%9D.jpg)
תוכן הדברים היה פירוט תוכנו המיוחד של הזמן הנוכחי, כ"ח בניסן, מבחינת השנה, החודש, פרשת השבוע, מספר הימים בספירת העומר ועוד.
הרבי פירט את כל אלו וביאר כיצד כל אחד מהם קשור בגאולה השלימה. לאחר מכן אמר הרבי את הדברים דלהלן (שנערכו והוגהו על ידו):
על פי האמור לעיל על דבר הדגשת ענין הגאולה (במיוחד) בזמן זה מתעוררת תמיהה הכי גדולה: היתכן שמבלי הבט על כל הענינים - עדיין לא פעלו ביאת משיח צדקנו בפועל ממש?!... דבר שאינו מובן כלל וכלל!
ותמיהה נוספת - שמתאספים עשרה (וכמה וכמה עשיריות) מישראל ביחד, ובזמן זכאי בנוגע להגאולה, ואף על פי כן, אינם מרעישים לפעול ביאת המשיח תיכף ומיד. ולא מופרך אצלם, רחמנא ליצלן, שמשיח לא יבוא בלילה זו, וגם מחר לא יבוא משיח צדקנו, וגם מחרתיים לא יבוא משיח צדקנו, רחמנא ליצלן.
גם כשצועקים "עד מתי" - הרי זה מפני הציווי כו', ואילו היו מתכוונים ומבקשים באמת, בודאי ובודאי שמשיח כבר היה בא!!
.. הדבר היחיד שיכולני לעשות - למסור הענין אליכם: עשו כל אשר ביכלתכם.. להביא בפועל את משיח צדקנו תיכף ומיד ממש!
.. אני את שלי, עשיתי, ומעתה והלאה אני מוסר זאת לכל אחד ואחת מכם, ומכאן ולהבא עשו כל אשר ביכולתכם, ויהי רצון שימצאו ביניכם אחד, שנים שלושה, או עשרה עקשנים שיטכסו עצה מה לעשות וכיצד לעשות, והעיקר שיפעלו שיהיה תיכף ומיד ממש!
בעקבות השיחה
קטעים מחלוקת הדולרים, יום ראשון ל' בניסן
|
---|
אחד (שאינו חסיד חב"ד) אמר לכ"ק אדמו"ר שליט"א שאולי היה זה עצה טובה שכ"ק אדמו"ר שליט"א יבוא לארץ-ישראל, להתפלל ביחד עם היהודים בכותל המערבי. כ"ק אדמו"ר שליט"א (בידו הק'): אני הבהרתי כל הזמן שכעת נותן אני עצות לכם, לא שאתם צריכים לתת לי עצות, מה עלי לעשות. הנ"ל: חס-ושלום, לא התכוונתי לתת עצות... כ"ק אדמו"ר שליט"א: לא אכפת לי שיהיו הצעות, התחילו להשתמש בזה כדי להשתמט מלעשות משהו. אותך הצליח הקדוש-ברוך-הוא, יכול אתה להנות את ה' מגרונך (הנ"ל הינו זמר), אז מה מחפש אתה עבודה עבורי, שהקדוש-ברוך-הוא יעזור לך! הנ"ל: חס-ושלום, אינני מחפש יותר עבודה... כ"ק אדמו"ר שליט"א: לא איכפת לי שיחפשו עבודה, אבל מנצלים זאת כדי למעט בעבודה האישית, אז – לא זו הדרך! וסיים: ואל תתפעלו מהרוגז שלי, כי אכן אינני מרוגז. *
אשה (שלא מאנ"ש) בכתה לפני כ"ק אדמו"ר שליט"א "רבי, אנחנו סמכנו עליך כל השנים האלו שאתה תביא את המשיח, ומה קרה עכשיו? המשימה כבידה מדי בשבילנו, אנחנו רוצים שתביא את המשיח". כ"ק אדמו"ר שליט"א: אם זה דבר בלתי אפשרי עבור כל כלל ישראל, אז איך זה יכול להיות אפשרי עבורי? אני רק אדם אחד, ואתם כאן... (הראה באצבעו הק' על האנשים שעמדו מסביב לשולחן). הנ"ל: אבל אתה הרבי. אתה האבא שלנו. ואתה צריך להביא לנו את משיח. כ"ק אדמו"ר שליט"א: אם אני (הראה באצבעו הק' על עצמו) רבי, אז דיברתי באופן ברור, שזה צריך להיעשות על-ידי כלל ישראל, ואת בכללם, ואדם זה בכלל, ואדם זה בכלל (הראה בידו הק' על האנשים שעמדו מסביב לשולחן). הנ"ל: אתה צודק, אבל אנחנו עדיין סומכים עליך שתביא לנו את המשיח. כ"ק אדמו"ר שליט"א (בתקיפות): אם את סומכת עלי כרבי אז קיבלת את תשובתי באופן ברור, שזה צריך להיעשות על ידך, ועל ידך, ועל ידך (הראה באצבעו הק' על האנשים שעמדו מסביב לשולחן). ושיהיה לך בשורות טובות. |
יומן בית חיינו |
השיחה גרמה לזעזוע עמוק ברחבי העולם - אצל חסידי חב"ד בפרט, ובעולם היהודי בכלל[2].
מיד לאחר השיחה פרצו הנוכחים כולם באופן ספונטני בזעקות "עד מתי" שהפכו בהמשך לשירת הניגון 'עד מתי'. בחלוקת הדולרים בסיום השיחה, היה הרב שניאור זלמן גוראריה בין ראשוני העוברים, והרבי פנה אליו ואמר לו: "לא נגע ולא פגע"[3].
עם השמע השיחה התעוררה סערה בין חסידי חב"ד. כאשר יצאה הקלטת השיחה היא הושמעה ב-770 שוב ושוב[4]. באותו הלילה, התקיימו ב-770 אסיפות והתוועדויות בניסיון להבין מה בדיוק מתכוון הרבי לדרוש בשיחה. ביום שלמחרת - יום שישי, בו נהוג מידי שבוע לצאת למבצע תפילין - יצאו טנקים כדי לתגבר את הפעילות ולהפיץ את נושא הגאולה.
במהלך יום שישי, יצאה השיחה מוגהת מהרבי.
בארץ ישראל נשמעה השיחה ביום שישי לפנות בוקר, ועד כניסת השבת התפשטה הידיעה אודותיה, והוחלט על קיום כינוס חירום בבית הכנסת בית מנחם בכפר חב"ד עבור כל חסידי חב"ד בארץ. גם בכינוס זה השמיעו רבנים ומשפיעים את דבריהם בניסיון להבין את כוונת הרבי.
הרבי חוזר ומעביר את האחריות
אצל רבים נוצר בלבול בעקבות השיחה, בחשש שהרבי התייאש מנושא המשיח, או שהוא עלול להפסיק את פעילותו והנהגת החסידים[5]. לאור זאת היו ניסיונות לפנות אל הרבי שוב ושוב ולבקש ממנו שיפעל בנושא.
בהתוועדות בשבת שלאחר מכן, פרשת שמיני, נעמד אחד החסידים בין השיחות וקרא שמכיוון ש"צדיק גוזר והקדוש ברוך הוא מקיים", מבקשים שהרבי יגזור שהגאולה תבוא מיד. את השיחה שלאחר מכן פתח הרבי והדגיש כי אין מקום להטיל את העבודה להביא משיח עליו, אלא זוהי עבודתו האישית של כל אחד:
במקום לנצל הזדמנות זו . . בכדי שכל אחד יחליט בעצמו מה עליו לעשות, מנצלים זאת לחיפוש אולי ימצאו בשבילי עבודה חדשה...
יש לי מספיק עבודה, ואין מה להטיל עלי עוד עבודה; מה עלי לעשות יודע אני בעצמי . . ובנוגע להבאת הגאולה - יודע אני בעצמי מה עלי לעשות, והנני עושה בזה עד כמה שידי מגעת, ולאחרי כל מה שנעשה עד עתה לא הועיל להביא את משיח בפועל (ואין כאן המקום לדון בטעם הדבר).
וממילא - אין מקום לנצל את זמן ההתוועדות כדי לחפש בשבילי תפקידים חדשים ולהטיל עלי עוד עבודה... הנני מוחל על הטובה, והיה עדיף שכל אחד יחליט מה עליו לעשות.
וכפי שאמרתי והדגשתי שהמשימה מוטלת עליכם לעשות כל מה שביכלתכם - שכל אחד צריך להתחיל לפעול בעצמו להבאת הגאולה!
גם בחלוקת דולרים ביום ראשון שלאחר מכן, ל' בניסן, דיבר הרבי עם כמה מהעוברים ברוח זו - שעליהם להתמקד בעבודה האישית ולא להטיל את האחריות אל הרבי.
פעולות בעקבות השיחה
הקמת מטה משיח
![]() | ערך מורחב – המטה העולמי להבאת המשיח |
במוצאי יום שלישי, ג' באייר נערכה אסיפה במשרדי ניידות חב"ד בקראון הייטס בהשתתפות כמה עשרות עסקנים, בה הוחלט על הקמת 'המטה העולמי להבאת המשיח'. משתתפי האסיפה חתמו על דו"ח ובו פרוטוקול האסיפה עם תכניות המטה ושמות חבריו, כשעל הדו"ח הוסיף הרב דוד נחשון את המילים: "ויחי אדוננו מורנו ורבינו מלך המשיח לעולם ועד". מענה הרבי היה: "כל זה נלקח להציון אזכיר על הציון".
פעולתו הראשונה של המטה היתה כינוס אסיפה דחופה ב-770 למחרת, ביום חמישי ד' אייר. על פעולותיהם זכו פעילי המטה למענות ועידודים מיוחדים מהרבי.
פסק דין
![]() | ערך מורחב – פסק דין שהרבי מלך המשיח |
![](/images/thumb/d/d8/%D7%A4%D7%A1%D7%A7_%D7%94%D7%93%D7%99%D7%9F1.jpg/250px-%D7%A4%D7%A1%D7%A7_%D7%94%D7%93%D7%99%D7%9F1.jpg)
במהלך כינוס החירום בכפר חב"ד במוצאי שבת, הועלתה הצעה על ידי הרב שמואל פרומר, לערוך פסק דין מהרבנים שהרבי משיח. רעיון הפסק לא היה חדש, בעבר הרבי עצמו יזם[6] ופנה רבנים, מורי הוראה, שיפסקו שהגיע זמן הגאולה. ההצעה התקבלה ובאותו מעמד הכריז, מזכיר בית דין רבני חב"ד הרב דוד חנזין, בשם הרבנים שהרבי הוא מלך המשיח. באותו ערב, רבה של כפר חב"ד הרב מרדכי אשכנזי, כתב את הנוסח המלא של פסק הדין.
באותו לילה, הרב דוד נחשון ואבי טאוב טסו לניו יורק, לחצר הרבי, על מנת להגיש לרבי את הפסק דין. למחרת בוקר, ב' אייר, נוספו ארבע חתימות נוספות של חבר בית הדין קראון הייטס הרב יוסף אברהם העלער, הרב גרשון מענדל גרליק, רבה של מילאנו, הרב לוי ביסטריצקי רבה של צפת, והרב גדליה אקסלרוד אב בית הדין בחיפה.
הרב נחשון חיכה לרבי ליד המקווה[7] וכשהגיע הגיש לרבי את פסק הדין, הרבי הסתכל ואמר בחיוך: "ישר כח, ישר כח!".
קבלת המלכות
![]() | ערך מורחב – קבלת המלכות |
בנוסף לפסקי הדין מהרבנים, החלה ההתעוררות בין החסידים על החשיבות לקבל את מלכותו של הרבי כמלך המשיח. הרעיון עלה כבר בלילה שלאחר השיחה על ידי הרב אברהם ליפסקר שדיבר על כך בשידור טלפוני, אך התחזק בעיקר באסיפת החירום ב-770, ביום חמישי ד' באייר. בסיומה של האסיפה חתמו הנאספים - כ-250 איש - על טופס קבלת המלכות, בו הם מקבלים על עצמם את הרבי כמלך המשיח ומתחייבים להתמסר ולפעול כרצונו הקדוש. חתימות אלו הוכנסו לרבי וזכו למענה חיובי ומעודד[8]. צילום המענה של הרבי נתלה על קירות 770 ועורר הדים רבים.
לאחר מכן התפשט נושא ההחתמות על קבלת המלכות לארץ הקודש, וכן בין נשי ובנות חב"ד, בהסכמת וברכת הרבי.
לימוד עניני גאולה ומשיח
![]() | ערך מורחב – הדרך הישרה |
בשיחות השבתות שלאחר מכן הסביר הרבי את מהות העבודה הנדרשת מהחסידים, והתווה את הדרך המרכזית להבאת הגאולה האמיתית והשלימה - לימוד ענייני גאולה ומשיח, שהיא "הדרך הישרה" להביא את הגאולה על ידי משיח צדקנו.
הרב חיים גוטניק שלח מכתב לרבי בו שאל מה העבודה הנדרשת ממנו עכשיו, הרבי השיב לשלוח לו את השיחה שאמר באותה שבת, פרשת תזריע מצורע, בו מסביר שהדרך הישרה להביא את משיח הוא על ידי לימוד עניני גאולה ומשיח[9].
ראו גם
קישורים חיצוניים
- השיחה
- הרבי אומר את השיחה
- השיחה המוגהת לקריאה
- אתר torah4blind
- יומן מבית חיינו - כ"ח ניסן תנש"א
- בעקבות השיחה
- מה לעשות כדי להביא משיח? חלוקת דולרים, בעקבות השיחה
- "אם אני רבי, אז דיברתי ברור" חלוקת דולרים, בעקבות השיחה
- פעילות חסידי חב"ד מיד אחרי כ"ח ניסן, בעידודו של הרבי - ראיון עם הרב שמואל בוטמן
- פעולות חסידים להבאת הגאולה מאז השיחה הידועה
- אודות השיחה - מסמכים ומאמרי דעה
- עשו כל אשר ביכלתכם, הוצאת ועד חיילי בית דוד, תשע"ג
- שיחה אחת: 20 שנים, 20 תובנות ● פרוייקט - עשרים רבנים, שלוחים משפיעים ועוד, על המשמעות של השיחה
- כ"ח ניסן - הרבי אמר: עשו! רבנים ומשפיעים כותבים
- האם אין אף אחד שמבקש משיח באמת? ראיון עם הרב זושא זילברשטיין, מתוך שבועון בית משיח
- "הרב ד"ר יצחק קראוס חוזר לאירוע המכונן בכ"ח ניסן תשנ"א" - מאמר שהתפרסם ב-ynet
הערות שוליים
- ↑ בשנת תשמ"א, ארגן אנטיאן קייטנה לילדים בצפת, תחת הסיסמה: "אני מאמין באמונה שלימה בביאת המשיח". כשהסתימה הקייטנה, והמשיח עדיין לא בא, אחד הילדים שהיה חדור כל כך בכמיהה לביאת המשיח, לא פסק מלדבר על כך, עד כדי כך שהיה עולה לגג בלילות כדי לחפש את משיח... הורי הילד, שלא שמרו תורה ומצוות חששו שהוא יצא מדעתו. לאחר השיחה בכ"ח ניסן, נזכר רמי באותו אירוע - וכתב לרבי את הסיפור, וסיים בכאב: "ואני שואל, רבונו של עולם! ולו רק בגלל ילד יהודי אחד שאחרי אלפיים שנה ש"אותותינו לא ראינו" - שכלתה נפשו בציפייה למשיח האם אין זה מן הראוי שתבוא כבר הגאולה על-ידי מלך המשיח?!...". על כך ענה הרבי: "והרי זו טענתי בשיחה הידועה, אזכעה"צ".
- ↑ ראה כתבות בעיתונות הישראלית בעקבות השיחה: סימה קדמון, המפתחות בפנים, סופשבוע מעריב, י"ט אייר תנש"א; עמוס נבו, או-טו-טו משיח, 7 ימים - ידיעות אחרונות, י"ט אייר תנש"א (פורסמו במוסף "הבשורה" של בית משיח, ג' תמוז תשע"ד).
- ↑ עדותו של הרב גוראריה בהתוועדות כ"ח ניסן תשנ"ג ב-770. הביטוי על משקל לשון חז"ל בחולין יט, א.
- ↑ מסיבות שונות התעכבה הוצאת הקלטת יותר מהרגיל, והדבר הוסיף למתח בקהל, שחשבו שיש בזה ענין מכוון מהרבי.
- ↑ הרב מרדכי אליהו סיפר שלאחר אמירת השיחה פנה אל הרבי בשאלה: "האם כבוד הרבי רוצה לפטור את עצמו מהמשימה, ולהטילה על אחרים?" והרבי ענה: "לא, אמשיך הלאה" (מדבריו בי"ט בכסלו תשנ"ה בכפר חב"ד).
- ↑ בי"ד של מקובלים פסק: הגיע זמן הגאולה סיפור פסק הדין של הרב מרדכי אליהו שהגיע זמן הגאולה
- ↑ בימים בהם הרבי נסע לאוהל, היה טובל לפני כן במקווה
- ↑ נוסח המענה היה הנוסח הכללי של המענות באותה תקופה: "נת' ות"ח, ותהא פעולה נמשכת ובהוספה והזמ"ג, כנתינת כח דחז"ל וברכתם דכל המוסיף מוסיפין לו, ובמיוחד ברכתו דהקב"ה שתוספתו מרובה כו'. והזמ"ג שבאים מחודש ניסן והשפעתו ונכנסים לחודש אייר (ר"ת האבות ורחל - רגל הד') כמפורש בכמה מקומות. בשנת ה(י') ת(הא) ש(נת) א(ראנו) נ(פלאות) אזכיר עה"צ".
- ↑ הרב גוטניק פרסם את סיפור זה בעיתון בית משיח גליון 287