תהלים ג': הבדלים בין גרסאות בדף
דוד קורצוג (שיחה | תרומות) אין תקציר עריכה |
מ (←תוכן) |
||
שורה 19: | שורה 19: | ||
'''פסוקים א'-ג'''' - קריאת דוד לה' על צריו ושונאיו, '''ד'-ז'''' - בטחון דוד בה' ושלות נפשו הגדולה, '''ח'-ט'''' - בקשה מה' להושיעו. | '''פסוקים א'-ג'''' - קריאת דוד לה' על צריו ושונאיו, '''ד'-ז'''' - בטחון דוד בה' ושלות נפשו הגדולה, '''ח'-ט'''' - בקשה מה' להושיעו. | ||
בגמרא התפרשו הפסוקים בתהלים, ב[[מסכת ברכות]] דף ז': "ואמר ר' יוחנן משום רשב"י קשה תרבות רעה בתוך ביתו של אדם יותר | בגמרא התפרשו הפסוקים בתהלים, ב[[מסכת ברכות]] דף ז': "ואמר ר' יוחנן משום [[רשב"י]] קשה תרבות רעה בתוך ביתו של אדם יותר מ[[מלחמת גוג ומגוג]] שנאמר (תהלים ג'): "מזמור לדוד בברחו מפני אבשלום בנו" וכתיב בתריה (שם) "ה' מה רבו צרי רבים קמים עלי" ואילו גבי [[מלחמת גוג ומגוג]] כתיב (שם ב') "למה רגשו גויים ולאומים יהגו ריק" ואילו "מה רבו צרי" לא כתיב. ומבואר- שהמאבק של דוד עם אבשלום בנו המכונה בגמרא "תרבות רעה" - מהווה סמל למאבקו של האדם עם יצרו הרע המקומם עליו מתוך ביתו. | ||
ב[[ספר הזוהר]] נכתב: "רבי יהודה פתח ואמר מזמור לדוד בברחו וגו', מקרא זה העירו החברים, אבל למה אמר שירה, אם משום שבנו שקם עליו ולא זר, היה צריך להיות יותר גדולה, כי אדם מתמרמר יותר על רעה מועטת מיד קרוביו, משמתמרמר על רעה מרובה מידי אחרים. אלא מזמור לדוד שכן רצה דוד, שמקודם חשב שהקב"ה יענישו על חטאיו בעולם הבא, כיון שראה שבעולם הזה רוצה להפרע ממנו היה שמח ואמר שירה." | ב[[ספר הזוהר]] נכתב: "רבי יהודה פתח ואמר מזמור לדוד בברחו וגו', מקרא זה העירו החברים, אבל למה אמר שירה, אם משום שבנו שקם עליו ולא זר, היה צריך להיות יותר גדולה, כי אדם מתמרמר יותר על רעה מועטת מיד קרוביו, משמתמרמר על רעה מרובה מידי אחרים. אלא מזמור לדוד שכן רצה דוד, שמקודם חשב שהקב"ה יענישו על חטאיו בעולם הבא, כיון שראה שבעולם הזה רוצה להפרע ממנו היה שמח ואמר שירה." |
גרסה מ־09:24, 15 בדצמבר 2020
![]() |
ערך זה זקוק לעריכה: ייתכן שהערך סובל מפגמים טכניים כגון מיעוט קישורים פנימיים, סגנון טעון שיפור או צורך בהגהה, או שיש לעצב אותו. | ||
אתם מוזמנים לסייע ולתקן את הבעיות, אך אנא אל תורידו את ההודעה כל עוד לא תוקן הדף. אם אתם סבורים כי אין בדף בעיה, ניתן לציין זאת בדף השיחה. |
תהלים ג'
מִזְמוֹר לְדָוִד בְּבָרְחוֹ מִפְּנֵי אַבְשָׁלוֹם בְּנוֹ. |
---|
א: מִזְמוֹר לְדָוִד בְּבָרְחוֹ מִפְּנֵי אַבְשָׁלוֹם בְּנוֹ. |
תהלים ג' הוא המזמור השלישי של התהלים. זהו מזמור הודיה אישית לה', אשר ענה לתפילת נשמה מיוסרת. תהלים ג' מיוחס לדוד, כאשר הוא ברח מאבשלום בנו. דוד, שננטש על ידי נתיניו, נלעג מצד שמעי בן גרא, ונרדף אחר כתרו וחייו על ידי בנו, פונה לה', מודה בתחינותיו ומתוודה על אמונתו.
תוכן
פסוקים א'-ג' - קריאת דוד לה' על צריו ושונאיו, ד'-ז' - בטחון דוד בה' ושלות נפשו הגדולה, ח'-ט' - בקשה מה' להושיעו.
בגמרא התפרשו הפסוקים בתהלים, במסכת ברכות דף ז': "ואמר ר' יוחנן משום רשב"י קשה תרבות רעה בתוך ביתו של אדם יותר ממלחמת גוג ומגוג שנאמר (תהלים ג'): "מזמור לדוד בברחו מפני אבשלום בנו" וכתיב בתריה (שם) "ה' מה רבו צרי רבים קמים עלי" ואילו גבי מלחמת גוג ומגוג כתיב (שם ב') "למה רגשו גויים ולאומים יהגו ריק" ואילו "מה רבו צרי" לא כתיב. ומבואר- שהמאבק של דוד עם אבשלום בנו המכונה בגמרא "תרבות רעה" - מהווה סמל למאבקו של האדם עם יצרו הרע המקומם עליו מתוך ביתו.
בספר הזוהר נכתב: "רבי יהודה פתח ואמר מזמור לדוד בברחו וגו', מקרא זה העירו החברים, אבל למה אמר שירה, אם משום שבנו שקם עליו ולא זר, היה צריך להיות יותר גדולה, כי אדם מתמרמר יותר על רעה מועטת מיד קרוביו, משמתמרמר על רעה מרובה מידי אחרים. אלא מזמור לדוד שכן רצה דוד, שמקודם חשב שהקב"ה יענישו על חטאיו בעולם הבא, כיון שראה שבעולם הזה רוצה להפרע ממנו היה שמח ואמר שירה."
רש"ר הירש כתב על האמור בפרק: "דוד המלך, נתפס בתאוות היצר, הפר את המוסר ואת אושרו המשפחתי של אחד מנתיניו והוא נושא עתה את עוונו בבריחתו מפני בנו, עצמו ובשרו, שגזל ממנו את כס מלכותו וביתו. קצף עמו, תוכחתו והאשמתו, מביאים אותו לידי ייאוש, ובעצם העובדה שהוא שכב, ישן והקיץ שוב - הוא מוצא את הביטחון שה' לא נואש ממנו, ובכך הוא מביע ללב כל השקועים בחטא ויגון את הנחמה ואת עוז הרוח שאי אפשר לגזלם לעולם: איש אשר ה' מניחו לקום משנתו לקראת יום חדש, מובטחת לו בזאת עזרת ההשגחה העליונה במאמציו לשוב ולזכות בטוהר חיים ושמחת חיים".
חז"ל על המזמור
א' - מזמור לדוד
- קינה מבעי לי, דרש ר"ש בן אבשלום משל לאדם בעל חוב, קודם שפרעו היה עצוב, לאחר שפרעו נהיה שמח, כך דוד כיון שאמר לו הקב"ה הנני מקים עליך רעה מתוך ביתך היה עצוב, אמר שמא עבד או ממזר הוא ואינו מרחם עלי, כיבן שראה שאבשלום התחיל, אמר שירה[1].[2]
- א"ר יוחנן משום רשב"י: קשה תרבות רעה בתוך ביתו של אדם[3] ממלחמת גוג ומגוג, דאילו גבי מלחמת גוג ומגוג כתוב "למה רגשו גויים" ולא כתיב ה' מה רבו צרי, ואילו גבי תרבות רעה כן כתיב "ה' מה רבו צרי".[4]
- לדוד מזמור מלמד ששרתה עליו שכינה ואחר כך אמר שירה, מזמור לדוד מלמד שאמר שירה ואחר כך שרתה עליו שכינה (כמו במזמור שלנו), ללמדך שאין שכינה שורה מתוך עצלות.[5]
פסוק ה'
- אמר ר' ינאי אף על פי שאמר ה' בשמיים כסאו, עיניו יחזו עפעפיו יבחנו בני אדם, משל למה הדבר דומה למלך שהיה לו פרדס, והכניס לתוכו פועלים ועל פתך הפרדס אוצר מלא על כל טוב, אמר המלך לפועלים כל מי שישתכר (עבד)במלאכת הפרדס יטול שכרו מכאן, ומי של ישתכר ישב בתוך הפלטין וידין אותו המלך, הנמשל: המלך זה מלך מלכי המלכים הקב"ה, והפרדס הוא העולם הזה, ונתן הקב"ה בני אדם בתוכו שיהיו משמרים את התורה והתנה עמהם כל מי שישמר את התורה באמרת הרי גן עדן לפניו, זה עפעפיו יבחנו בני אדם.[6]
בחב"ד
הבעל שם טוב אומר שכל פרק בתהלים שמתחיל במילים "מזמור לדוד" סימן שכתב אותו דוד המלך אזי שהוא ניגן ואחר מכן שרתה עליו השכינה.
המזמור במנהגים
- פסוקים ב'-ט' הם חלק מתפילות קריאת שמע לפני השינה[7].
- פסוק ט' הוא הפסוק השמיני של והוא רחום בפסוקי דזמרה[8] ונמצא גם בתפילת ההבדלה[9].
- הפרק (ביחד עם תהלים א', ב' וד') נאמר בקצת קהילות לאחר תפילת ערבית של ליל יום כיפור.
הערות שוליים
מזמורי ספר תהלים | |
---|---|
|