1,732
עריכות
חלוקת קונטרסים (שיחה | תרומות) מ (חלוקת קונטרסים העביר את הדף תומכי תמימים וילנא לשם תומכי תמימים וילנה: כשם העיר) |
מ (הוספת קטגוריה:מוסדות וארגונים בליטא באמצעות HotCat) |
||
(14 גרסאות ביניים של 6 משתמשים אינן מוצגות) | |||
שורה 1: | שורה 1: | ||
'''תומכי תמימים וילנה''' | {{אין תמונה}} | ||
ישיבת '''תומכי תמימים וילנה''' הוקמה פעמיים: בפעם הראשונה בהתעוררות חסידי חב"ד בעיר, ובפרוץ [[מלחמת העולם השנייה]] הוקמה בשנית על ידי [[אדמו"ר הריי"צ]]. | |||
==ראשית הישיבה והקמתה== | ==ראשית הישיבה והקמתה== | ||
שורה 10: | שורה 11: | ||
ב[[א' אייר|ר"ח אייר]] נערך מעמד פתיחה מפואר לישיבה בבית הכנסת החבד"י "אפטאוו" ברח' וילנער 21 שיועד להיות מקום הלימודים של הבחורים. במעמד השתתפו גדולי התורה ורבני העיר, ובראשם הגאון המפורסם ר' מנחם קאסאווסקי. | ב[[א' אייר|ר"ח אייר]] נערך מעמד פתיחה מפואר לישיבה בבית הכנסת החבד"י "אפטאוו" ברח' וילנער 21 שיועד להיות מקום הלימודים של הבחורים. במעמד השתתפו גדולי התורה ורבני העיר, ובראשם הגאון המפורסם ר' מנחם קאסאווסקי. | ||
ב[[י"ג אייר]] נפתחה הישיבה בפועל, ולמדו בה בתחילה בשתי כיתות - בנמוכה למדו [[גמרא]] עם קצת מהתוס', ובגבוהה יותר למדו את כל התוס'. בתחילה למדו גמרא מסכת גיטין. הר"מ הראשון היה הגאון ר' זאב סגל והמשפיע והמשגיח היה ר' מרדכי לייב גרוסבאום. ר' שניאור זלמן | ב[[י"ג אייר]] נפתחה הישיבה בפועל, ולמדו בה בתחילה בשתי כיתות - בנמוכה למדו [[גמרא]] עם קצת מהתוס', ובגבוהה יותר למדו את כל התוס'. בתחילה למדו גמרא מסכת גיטין. הר"מ הראשון היה הגאון ר' זאב סגל והמשפיע והמשגיח היה ר' מרדכי לייב גרוסבאום. ר' שניאור זלמן זליגסון (שהתפלל מידי יום בישיבה, ובבית הכנסת בה שכנה עוד לפני הקמתה) היה ממקימי הישיבה ובחן את התלמידים. חברי ועד הפועל היו ר' משה קצנלסון, ר' אליהו ווייץ, ר' אשר אנשיל רבינוביץ', ור' חיים יהושע קפליוביץ{{הערה|יש לציין שרבים מבני הקהילה התעסקו בהקמת וניהול הישיבה, ומהם: ר' מענדל לוין, ר' לייב פריידין, ר' שמואל רוטנר, ר' משה קצנלסון, ר' חיים שפריירגן.}}. | ||
הפנימיה הראשונה של הישיבה שכנה ברח' נאוואגאראדסקי והייתה מרוחקת מאוד מבית הכנסת "אפטאוו" בו הי' חדר האוכל ומקום הלימוד, וכשנה לאחר מכן נתן ועד הקהילה דירה מרווחת ומאוורת בקירוב מקום ברח' אנטאקאובער. | הפנימיה הראשונה של הישיבה שכנה ברח' נאוואגאראדסקי והייתה מרוחקת מאוד מבית הכנסת "אפטאוו" בו הי' חדר האוכל ומקום הלימוד, וכשנה לאחר מכן נתן ועד הקהילה דירה מרווחת ומאוורת בקירוב מקום ברח' אנטאקאובער. | ||
שורה 18: | שורה 19: | ||
==פגישת תלמידי הישיבה עם אדמו"ר הריי"צ== | ==פגישת תלמידי הישיבה עם אדמו"ר הריי"צ== | ||
===ביקור תרפ"ח=== | ===ביקור תרפ"ח=== | ||
מיד עם יציאת אדמו"ר הריי"צ מברית המועצות ביקשו ממנו אנ"ש ב[[ורשה]] שיבוא להשתקע שם, אך הרבי השיב שהדבר אינו אפשרי מפני סיבות שונות והתיישב ב[[ריגא]] שבלטביה. בנר א' ד[[חנוכה]] הודיע הרבי שברצונו לבוא לבקר ("בערך לא קודם מחודש שבט") | מיד עם יציאת אדמו"ר הריי"צ מברית המועצות ביקשו ממנו אנ"ש ב[[ורשה]] שיבוא להשתקע שם, אך הרבי השיב שהדבר אינו אפשרי מפני סיבות שונות והתיישב ב[[ריגא]] שבלטביה. בנר א' ד[[חנוכה]] הודיע הרבי שברצונו לבוא לבקר ("בערך לא קודם מחודש שבט") בוורשה וסביבותיה, ומאז החלו ההכנות לנסיעה. כששמעו זאת קהילת חב"ד בוילנא, ביקשו מהרבי שיעצור בדרכו חזרה מורשה לביתו בריגא בעירם ("בכלל למען הרים קרן אור החסידות . . ובפרט לחזוק מצב ישיבתנו הקדושה"). בפועל נסע הרבי לבקר בוורשה ב[[כ"ח שבט]], ושהה שם כשבועיים, ולאחר פורים קיים את בקשתם ועצר למספר ימים בעיר. | ||
בתחילה התכנון היה שהרבי ישהה בעיר יומיים בלבד, אך בעקבות בקשת החסידים שהתגוררו בעיירות הסמוכות לעיר, התעכב הרבי בעיר שבוע. | בתחילה התכנון היה שהרבי ישהה בעיר יומיים בלבד, אך בעקבות בקשת החסידים שהתגוררו בעיירות הסמוכות לעיר, התעכב הרבי בעיר שבוע. | ||
שורה 24: | שורה 25: | ||
ביום שלישי [[כ"א אדר]] הגיע הרבי לעיר, ובתחנת הרכבת קידמו את פניו קהל עצום שיצר שביל אנושי מתחנת הרכבת שבעיר ועד למלון 'איטליה'{{הערה|שהיה בבעלותו של חסיד ליובאוויטש}} בו התאכסן הרבי. | ביום שלישי [[כ"א אדר]] הגיע הרבי לעיר, ובתחנת הרכבת קידמו את פניו קהל עצום שיצר שביל אנושי מתחנת הרכבת שבעיר ועד למלון 'איטליה'{{הערה|שהיה בבעלותו של חסיד ליובאוויטש}} בו התאכסן הרבי. | ||
למחרת, יום רביעי [[כ"ב אדר]], ביקר הרבי בבית הכנסת "אפטאוו" שם | למחרת, יום רביעי [[כ"ב אדר]], ביקר הרבי בבית הכנסת "אפטאוו" שם הייתה הישיבה כאמור, הסתובב בין שולחנות הבחורים ואיחל איחולים נפלאים באופן פרטי לתמימים. לאחר מכן נכנס הרבי ל[[זאל]] של הישיבה שהיה מלא בחסידים ואמר [[מאמר]]. | ||
כאמור, התעכב הרבי בעיר במשך שבוע, בו הגיעו אל הרבי אנשים רבים, ואף ר' [[חיים עוזר גרודזינסקי]] נפגש עם הרבי. במשך כל השבוע הורשו תלמידי הישיבה באופן מיוחד להכנס למלון, ואף אכלו שם את ארוחת הערב. | כאמור, התעכב הרבי בעיר במשך שבוע, בו הגיעו אל הרבי אנשים רבים, ואף ר' [[חיים עוזר גרודזינסקי]] נפגש עם הרבי. במשך כל השבוע הורשו תלמידי הישיבה באופן מיוחד להכנס למלון, ואף אכלו שם את ארוחת הערב. | ||
שורה 31: | שורה 32: | ||
===פגישת תרצ"א=== | ===פגישת תרצ"א=== | ||
בשנת [[תרצ"א]] חל [[י"ב תמוז]] - חג הגאולה של אדמו"ר הריי"צ - בשבת, ולשבת מיוחדת זו הגיע הרבי לשבות | בשנת [[תרצ"א]] חל [[י"ב תמוז]] - חג הגאולה של אדמו"ר הריי"צ - בשבת, ולשבת מיוחדת זו הגיע הרבי לשבות בוורשה. לשבת מיוחדת זו הגיעו תלמידי ישיבות וילנה ו[[לודז']], ולאחר השבת קיבל הרבי את התלמידים ל[[יחידות]]. | ||
===ביקור תרצ"ב=== | ===ביקור תרצ"ב=== | ||
בחודשי [[תמוז]]-[[מנחם אב]] בשנת [[תרצ"ב]] שהה הרבי בעיר דרוזקעניק לצרכי רפואה, ובחזרתו לביתו עבר דרך הערים [[לודמיר]], [[וילנה]] ו[[ורשה]]. | |||
לעיר וילנה הגיע הרבי ביום חמישי [[ל' מנחם אב]], והתאכסן במלון | לעיר וילנה הגיע הרבי ביום חמישי [[ל' מנחם אב]], והתאכסן במלון "גרייסטון". בליל שבת התפלל הרבי בבית הכנסת החבד"י "אפטאוו" בו שכנה הישיבה, ואף אמר שם מאמר. | ||
בסיום הביקור בעיר ביקש הרבי לבקר גם בישיבה. כשנכנס למקום הלימוד | בסיום הביקור בעיר ביקש הרבי לבקר גם בישיבה. כשנכנס למקום הלימוד הייתה שעת לילה מאוחרת, ועם זאת למדו הבחורים סביב שולחנות ארוכים בשקידה רבה. כשנכנס הרבי נעמדו כולם על רגליהם והשתררה שתיקה מוחלטת למשך מספר דקות עד שאמר הרבי "הקול קול יעקב, ברצוני לשמוע קול תורה", ומיד חזרו התמימים ללימודם. הרבי הסתובב בין השולחנות כשהוא מביט בפני כל אחד ואחד מהנוכחים בחדר, ולאחר מכן נתן את ברכתו הקדושה לתלמידים ולנאספים. | ||
===פגישת תרצ"ד=== | ===פגישת תרצ"ד=== | ||
שורה 64: | שורה 65: | ||
הרב אושפאל היה מהתלמידים הראשונים בישיבת [[תות"ל]] וילנה - בשנת תרפ"ז, והמשיך ללמוד בה עד שנת [[תרפ"ט]] אז עבר ללמוד ב[[תומכי תמימים אטוואצק]]. | הרב אושפאל היה מהתלמידים הראשונים בישיבת [[תות"ל]] וילנה - בשנת תרפ"ז, והמשיך ללמוד בה עד שנת [[תרפ"ט]] אז עבר ללמוד ב[[תומכי תמימים אטוואצק]]. | ||
לאחר [[עשרת ימי תשובה|הימים הנוראים]] בשנת [[תרצ"ה]] קיבל מכתב מאדמו"ר הריי"צ המורה לו ללכת באופן מיידי לישיבה בוילנא ולשמש שם כרב ומנהל, הרב אושפאל שימש כראש הישיבה עד פרוץ [[מלחמת העולם | לאחר [[עשרת ימי תשובה|הימים הנוראים]] בשנת [[תרצ"ה]] קיבל מכתב מאדמו"ר הריי"צ המורה לו ללכת באופן מיידי לישיבה בוילנא ולשמש שם כרב ומנהל, הרב אושפאל שימש כראש הישיבה עד פרוץ [[מלחמת העולם השנייה]] בחודש [[אלול]] [[תרצ"ט]], אז נסגה הישיבה והתלמידים שולחו למקומותיהם. | ||
==הישיבה בזמן ה[[שואה]]== | ==הישיבה בזמן ה[[שואה]]== | ||
===בריחת התלמידים לעיר=== | ===בריחת התלמידים לעיר=== | ||
כפי שנזכר לעיל, עם פרוץ [[מלחמת העולם | כפי שנזכר לעיל, עם פרוץ [[מלחמת העולם השנייה]] שולחו תלמידי התמימים בוילנה לבתיהם. | ||
במלחמת העולם | במלחמת העולם השנייה כבשה [[רוסיה]] חלקים נרחבים מ[[ליטא]], אך העיר וילנה עדיין הייתה בידי ממשלת ליטא העצמאית. לאור העובדה שהעיר לא הייתה נתונה בשליטת רוסיה ואף לא בשליטת גרמניה הורה אדמו"ר הריי"צ לתמימים שבאיזור ורשה ואטוואצק המופצצות לברוח לוילנה ולהקים שם את הישיבה מחדש. לישיבה הגיעו התמימים מורשה בקבוצות קטנות ואף כיחידים כיון שהיו צריכים להבריח 2 גבולות: בתחילה היו צריכים להבריח את הגבול שבין [[גרמניה]] ו[[רוסיה]], ולאחר מכן את הגבול שבין רוסיה וליטא. במשך כמעט שנה המשיך הרבי ועודד את כלל תלמידי התמימים להבריח את הגבול לוילנה - עד שבחג השבועות כבשו הרוסים גם את וילנה והכניסה לעיר נעשתה כבלתי אפשרי. עד [[חודש כסלו]] הצליחו להגיע לישיבה כעשרים בחורים. בשיא תפארתה מנתה הישיבה עשרות רבות של בחורים ויכול להיות אף יותר מכך (כיון שאין על סיום התקופה המאושרת בישיבה עדויות). רובם אכן ניצלו בסופו של דבר מהשואה האיומה. | ||
הישיבה שכנה במקומה כמאז ומקדם, בבית הכנסת "אפטאוו". | הישיבה שכנה במקומה כמאז ומקדם, בבית הכנסת "אפטאוו". | ||
שורה 84: | שורה 85: | ||
לא רק תלמידי הישיבה ברחו לוילנה, אלא גם רבנים רבים ברחו לאיזור זה, ובישיבה שמשו בקודש רבנים רבים. | לא רק תלמידי הישיבה ברחו לוילנה, אלא גם רבנים רבים ברחו לאיזור זה, ובישיבה שמשו בקודש רבנים רבים. | ||
ראש הישיבה היה הרב יצחק דובער אושפאל ששימש גם בגלגולה הקודם של הישיבה כראש הישיבה. הרב אושפאל לאחר סגירת הישיבה עם פרוץ המלחמה חזר לביתו שב[[קורניץ]], אך לאחר זמן התברר שעיירה זו נשארה בגבול הרוסי, והרב אושפאל הוברח | ראש הישיבה היה הרב יצחק דובער אושפאל ששימש גם בגלגולה הקודם של הישיבה כראש הישיבה. הרב אושפאל לאחר סגירת הישיבה עם פרוץ המלחמה חזר לביתו שב[[קורניץ]], אך לאחר זמן התברר שעיירה זו נשארה בגבול הרוסי, והרב אושפאל הוברח על ידי אחד מידידיו בשעת לילה מאוחרת. | ||
מנהל נוסף של הישיבה היה הרב [[משה לייב ראדשטיין]]. | מנהל נוסף של הישיבה היה הרב [[משה לייב ראדשטיין]]. | ||
שורה 101: | שורה 102: | ||
ב[[כ"ט סיון]] [[תש"א]] נכבשה העיר על ידי הנאצים, והם ריכזו את תושביה היהודים בגטו{{הערה|עוד קודם הקמתו של הגטו, רצחו הגרמנים כמעט מחצית מתושביה היהודים של העיר. ההשערה היא שבתקופה שבין כיבוש העיר להקמת הגטו נרצחו כשלושים וחמש אלף איש מתוך שמונים אלף התושבים היהודים בעיר.}}. חיסול הגטו החל ב[[א' אלול]] [[תש"ג]], ומלבד כמה עשרות בודדות של פרטיזנים שהצליחו להבריח את גבולות הגטו, הושמדו על ידי הנאצים במהלך [[השואה]] כמאה אלף יהודים בגטו וילנה. | ב[[כ"ט סיון]] [[תש"א]] נכבשה העיר על ידי הנאצים, והם ריכזו את תושביה היהודים בגטו{{הערה|עוד קודם הקמתו של הגטו, רצחו הגרמנים כמעט מחצית מתושביה היהודים של העיר. ההשערה היא שבתקופה שבין כיבוש העיר להקמת הגטו נרצחו כשלושים וחמש אלף איש מתוך שמונים אלף התושבים היהודים בעיר.}}. חיסול הגטו החל ב[[א' אלול]] [[תש"ג]], ומלבד כמה עשרות בודדות של פרטיזנים שהצליחו להבריח את גבולות הגטו, הושמדו על ידי הנאצים במהלך [[השואה]] כמאה אלף יהודים בגטו וילנה. | ||
==בשנת תש"פ== | |||
בקיץ [[תש"פ]], בעקבות [[מגיפת הקורונה]] שמנעה מרבים מ[[תלמידי התמימים]] ללמוד בישיבות בארץ הקודש, התקיימה במשך כחודש ישיבה בבית חב"ד הנמצא בעיר. | |||
==קישורים חיצוניים== | |||
[https://col.org.il/news/41020 מסמך נדיר מ"תומכי-תמימים" סניף וילנא ● מבית הגנזים] {{col}} | |||
{{תומכי תמימים}} | {{תומכי תמימים}} | ||
{{הערות שוליים}} | {{הערות שוליים}} | ||
[[קטגוריה:ישיבות חב"ד שנסגרו]] | [[קטגוריה:ישיבות חב"ד שנסגרו]] | ||
[[קטגוריה:מוסדות וארגונים בליטא]] |
עריכות