קטגוריה:חסידים בתקופת אדמו"ר שליט"א: הבדלים בין גרסאות בדף
אין תקציר עריכה |
אין תקציר עריכה |
||
שורה 1: | שורה 1: | ||
[[קטגוריה:חסידים ואנשי מעשה|7]] | [[קטגוריה:חסידים ואנשי מעשה|7]] | ||
החסיד הרב מאיר אבצן נולד לאביו ר' גרשון ע"ה ולאמו אסתר ע"ה בעיירה מיראגראד ברוסיה, בח' טבת תרס"ט. | |||
ר' מאיר היה סמל ודוגמא למופת של [[חסיד]] אמיתי, מקושר בלב ונפש ל[[כ"ק אדמו"ר הריי"צ]], ול[[רבי שליט"א]]. במשך השנים זכה להיות תלמיד בישיבות [[תומכי תמימים]] ב[[נעוועל]] וב[[חרקוב]], [[משגיח]] בישיבת תומכי תמימים ב[[קרמנצ'וג]], לשמש כ[[שד"ר]] של הרבי הריי"צ לאיסוף כספים ברוסיה, ולשמש כ[[שליח]] הרבי מלך המשיח בעיר דטרויט, שם פעל להפצת יהדות בקרב יהודי העיר ובעיקר בקרב [[עולי רוסיה]]. | |||
[[התקשרות]]ו המוחלטת וציותו לדבריו של הרבי, ידועים בקרב מכריו. הגדיר את עצמו כ'מליונר', כיוון שזכה ליותר ממאה ועשרים נכדים ההולכים בדרכי ההתקשרות. זכה לברכתו של הרבי להאריך ימים ולזכות להשתתף בחתונת כל ילדיו. | |||
ביום חמישי, כ"ט מרחשוון תשס"ב, הובהל ר' מאיר ל[[בית רפואה]] בשל ליקוי בריאותי שהתגלה אצלו, ולאחר טיפול בו הצליחו הרופאים לייצב את מצבו, כשבני המשפחה כבר שבו איש למקומו, השיב ר' מאיר את נשמתו, והוא בן תשעים ושתיים שנה. | |||
== שנות צעירותו: == | |||
כשהיה ר' מאיר ילד קטן, פרצה [[מלחמת העולם הראשונה]]. כשהגיע המלחמה לעירו, הכריזו בעיר על עוצר מוחלט. ההפגזות נמשכו זמן רב, ואחת הפצצות נפלה על הבית בהם היו גרים משפחתו, והבניין קרס על כל הדרים בו. לאחר זמן רב הצליח מאיר הקטן לצאת מבין ההריסות, ופנה לביתו של הרה"ח ר' [[יונה כהן (פלטבה)]]. | |||
ר' יונה, הסכים לצרף את ר' מאיר לשיעוריו למרות היותו צעיר לימים ולא מתאים לגיל שאליו נמסרו השיעורים עקב המוח החריף ומהיר התפיסה בו ניחן ר' מאיר. | |||
לאחר מכן, המשיך ר' מאיר את לימודיו בישיבה בחרקוב, ולאחר שזו נסגרה עבר ללמוד בישיבה בנעוועל, שם גם מסר שיעורים הרה"ח [[יהודה עבער]]. | |||
== עבודתו ברוסיה: == | |||
לאחר שה[[יבסקציה]] הצרה את צעדיה על הישיבה בקרמנצ'וג, והמשגיח הקודם נאלץ לברוח, הגיע ר' מאיר בשליחותו של הרבי הריי"צ להיות משגיח בישיבה בקרמנצ'וג, אותה ניהל באותם ימים ר' [[ישראל נח בלניצקי]]. | |||
לאחר מכן, חזר ר' מאיר לנעוועל, שם שהה עד אשר נודע לחסידים שהרבי הריי"צ עומד לעזוב את רוסיה. בזכרונותיו, המודפסות בספרו [['אורות באפילה']] מתאר ר' מאיר את אותו הזמן, ואת הלחץ של החסידים להספיק לעלות על הרכבת ולהגיע לעיירה [[מלחובקה]] הסמוכה ל[[מוסקבה]] לפני שהרבי יעזוב את רוסיה. | |||
החסידים הגיעו לתחנת הרכבת, ומנהל התחנה שהבין לדחיפות הנסיעה אצל החסידים נתן לכולם לעלות על הרכבת אף מבלי תשלום, כך זכו חסידי נעוועל להספיק להגיע ל[[חודש החגים]], או לפחות לחלקו, אל הרבי הריי"צ. | |||
לאחר שעזב הרבי הריי"צ את רוסיה ב[[כ"ד תשרי תרפ"ח]], נשאר ר' מאיר בעיירה מלחובקה שם התפתחה קהילה חב"דית תוססת. בין חבריו מאותם הימים נזכרים רבות הרב [[יעקב מסקאליק]] הי"ד (זוראוויטשער) והרב [[אברהם דרייזין]] ע"ה (מאיור), שאף הציל את ר' מאיר בעת אחד המרדפים של אנשי היבסקציה אחריו, והחביא אותו במרתף ביתו. | |||
ב[[אלול תרצ"ה]], בגל המעצרים הגדול הראשון שערך ה[[נ.ק.וו.ד]] כדי לעצור את פעילותם של החסידים ברוסיה, נעצר ר' מאיר ונלקח יחד עם כל שבעת החסידים שנעצרו באותו לילה למטה המשטרה החשאית '[[לוביאנקה]]' שבמוסקבה, שם עונה על ידי חוקרי הנ.ק.וו.ד האיומים. אלו תבעו ממנו לספק מידע מי ארגן את ה'חדרים' והישיבות, מי לימד בהם, ומי הם ההורים ששלחו את ילדיהם למוסדות אלו? | |||
ר' מאיר מילא פיו מים ולא נידב שום מידע. בתום החקירות הועבר לכלא '[[בוטירקה]]' שם המתין עד למתן גזר הדין. | |||
בכתה האישום המתפרס על פני ששה עמודים, הואשם ר' מאיר יחד עם חבריו החסידים שנעצרו באותו לילה, בארגון לימודים לילדים יהודיים במסגרות '[[חדר]]' ו'[[ישיבה]]', במלחובקה שליד מוסקבה. באסיפת צעירים שהיו ברמת אינטלקטואלית כזו שיכלו לשמש מורים, ואותם לימדו כדי שיוכלו לשמש כמורים. הם לימדו תלמוד ואת מצוות הדת השונות". כתב אישום שכזה היה יכול להוביל את החסידים ור' מאיר בתוכם לגזר דין מוות ר"ל, אך בחסדי שמיים הוטל עליהם גזר דין 'קל' יחסית: שלוש שנות גלות ב[[קזחסטן]]. | |||
בין שבעת החסידים שנעצרו באותו הלילה, היה גם גיסו לעתיד ר' [[שלמה מטוסוב]]. | |||
== היציאה מרוסיה: == | |||
בשנת [[תש"ו]], ב[[יציאת לבוב]] המפורסמת, יצא ר' מאיר, לאחר נישואיו לרעייתו מרת חיענא ע"ה, בתו של הרה"ח [[יהודה לייב קרסיק]] ע"ה. ביציאתו יצא ר' מאיר ע"ש חיים גאסטהאלטער, שם שנשאר איתו עוד זמן רב לאחר מכן, ואף במכתבים ששלח אליו הרבי מלך המשיח, מצויין שם זה בראש העמוד. | |||
בזכרונותיהם של היוצאים מרוסיה באותם ימים, זכור ביתו של ר' מאיר כנקודת מפגש ו[[התוועדות]] ראויה לציון, יחד עם משפחת אזימוב, ששהתה גם היא יחד אתם. לאחר מכן המשיך ר' מאיר ל[[צרפת]], שם נולדו לו עוד חמישה מילדיו, לאחר שהראשונה נולדה עוד ברוסיה. | |||
בתחילת שנות היו"דים, הצליח ר' מאיר להגיע לארצות הברית, ובהוראת הרבי שליט"א, התיישב בעיר דטרויט והחל בהפצת יהדות בעיקר בקרב עולי רוסיה הרבים שגרו בדטרויט. נקודה מעניינת לציון היא כתבה שהתפרסמה בעיתון האמריקאי בזמן בו הגיע ר' מאיר לארצות הברית, שדיווחה בהלם על היהודי שהגיע לאמריקה עם לא פחות מששה (!) ילדים. הרופא שטיפל בהריונה השביעי של מרת חיענא אבצן, התריע כי כדאי לה לעצור את הלידה כבר מעכשיו, ואף הוסיף שששה ילדים זה מספיק. | |||
ר' מאיר, נסע מייד לרבי וכשנכנס ליחידות בירך אותו הרבי שיזכה לעוד מספר ילדים גדול ממה שיש לו עכשיו, ואכן, מאז נולדו לר' מאיר עוד תשעה ילדים. | |||
הפעילות בדטרויט: | |||
בדטרויט, פעל ר' מאיר להפצת יהדות בקרב עולי רוסיה, ואף שיכן רבים מהם שעדיין לא הצליחו להשיג לעצמם מקום לדור בביתו הקטן שגודלו הכיל לא יותר מ55 מטר (!) רבוע. ר' מאיר השתדל לתת לכל אחד יחס מיוחד ומאיר פנים, והצליח לעורר רבים מהם להוסיף ולהתקרב בקיום מצוות. | |||
כחלק מפעילותו, דאג ר' מאיר במשך השנים לאלפי יוצאי רוסיה שיעשו ברית, ודאג עבורם לאוכל כשר, פעילויות בחגים, סעודות וכו'. | |||
תפילתו הייתה לוקחת זמן רב, ורבים מבני הקהילה בה התפלל ר' מאיר בדטרויט, שנמנו על הקהילה הליטאית במקום, התקרבו לרבי ולחסידות רק מתפילתו. הרבי מאמשינוב התבטא פעם על תפילתו של ר' מאיר בעת אשר רצו לבקש מר' מאיר שיעבור להתפלל במקום אחר בזמן בה נערך ברית לאחד מחסידיו של האדמו"ר מאמשינוב בבית הכנסת; כי, "על לכם להפריע לתפילתו. תפילה כזו לא שומעים בכל יום". | |||
חי עם הרבי: | |||
בשנת תשמ"ו, כשרעייתו חלתה והיה צורך להעבירה למקום בו תוכל לקבל טיפול רפואי הגון, עבר ר' מאיר להתגורר בשכונת המלך, קראון הייטס, ועבר להתגורר בבית הסמום ל-770, שם התגורר גם הרב מאיר איטקין ע"ה. חייו של ר' מאיר קיבלו תנופה בזמן זה בו יכול היה לשהות עם הרבי ולהשתתף בהתוועדויות הקודש של הרבי בשבתות וביומי דפגרא. |
גרסה מ־06:08, 28 באוקטובר 2007
החסיד הרב מאיר אבצן נולד לאביו ר' גרשון ע"ה ולאמו אסתר ע"ה בעיירה מיראגראד ברוסיה, בח' טבת תרס"ט.
ר' מאיר היה סמל ודוגמא למופת של חסיד אמיתי, מקושר בלב ונפש לכ"ק אדמו"ר הריי"צ, ולרבי שליט"א. במשך השנים זכה להיות תלמיד בישיבות תומכי תמימים בנעוועל ובחרקוב, משגיח בישיבת תומכי תמימים בקרמנצ'וג, לשמש כשד"ר של הרבי הריי"צ לאיסוף כספים ברוסיה, ולשמש כשליח הרבי מלך המשיח בעיר דטרויט, שם פעל להפצת יהדות בקרב יהודי העיר ובעיקר בקרב עולי רוסיה.
התקשרותו המוחלטת וציותו לדבריו של הרבי, ידועים בקרב מכריו. הגדיר את עצמו כ'מליונר', כיוון שזכה ליותר ממאה ועשרים נכדים ההולכים בדרכי ההתקשרות. זכה לברכתו של הרבי להאריך ימים ולזכות להשתתף בחתונת כל ילדיו.
ביום חמישי, כ"ט מרחשוון תשס"ב, הובהל ר' מאיר לבית רפואה בשל ליקוי בריאותי שהתגלה אצלו, ולאחר טיפול בו הצליחו הרופאים לייצב את מצבו, כשבני המשפחה כבר שבו איש למקומו, השיב ר' מאיר את נשמתו, והוא בן תשעים ושתיים שנה.
שנות צעירותו:
כשהיה ר' מאיר ילד קטן, פרצה מלחמת העולם הראשונה. כשהגיע המלחמה לעירו, הכריזו בעיר על עוצר מוחלט. ההפגזות נמשכו זמן רב, ואחת הפצצות נפלה על הבית בהם היו גרים משפחתו, והבניין קרס על כל הדרים בו. לאחר זמן רב הצליח מאיר הקטן לצאת מבין ההריסות, ופנה לביתו של הרה"ח ר' יונה כהן (פלטבה).
ר' יונה, הסכים לצרף את ר' מאיר לשיעוריו למרות היותו צעיר לימים ולא מתאים לגיל שאליו נמסרו השיעורים עקב המוח החריף ומהיר התפיסה בו ניחן ר' מאיר.
לאחר מכן, המשיך ר' מאיר את לימודיו בישיבה בחרקוב, ולאחר שזו נסגרה עבר ללמוד בישיבה בנעוועל, שם גם מסר שיעורים הרה"ח יהודה עבער.
עבודתו ברוסיה:
לאחר שהיבסקציה הצרה את צעדיה על הישיבה בקרמנצ'וג, והמשגיח הקודם נאלץ לברוח, הגיע ר' מאיר בשליחותו של הרבי הריי"צ להיות משגיח בישיבה בקרמנצ'וג, אותה ניהל באותם ימים ר' ישראל נח בלניצקי.
לאחר מכן, חזר ר' מאיר לנעוועל, שם שהה עד אשר נודע לחסידים שהרבי הריי"צ עומד לעזוב את רוסיה. בזכרונותיו, המודפסות בספרו 'אורות באפילה' מתאר ר' מאיר את אותו הזמן, ואת הלחץ של החסידים להספיק לעלות על הרכבת ולהגיע לעיירה מלחובקה הסמוכה למוסקבה לפני שהרבי יעזוב את רוסיה.
החסידים הגיעו לתחנת הרכבת, ומנהל התחנה שהבין לדחיפות הנסיעה אצל החסידים נתן לכולם לעלות על הרכבת אף מבלי תשלום, כך זכו חסידי נעוועל להספיק להגיע לחודש החגים, או לפחות לחלקו, אל הרבי הריי"צ.
לאחר שעזב הרבי הריי"צ את רוסיה בכ"ד תשרי תרפ"ח, נשאר ר' מאיר בעיירה מלחובקה שם התפתחה קהילה חב"דית תוססת. בין חבריו מאותם הימים נזכרים רבות הרב יעקב מסקאליק הי"ד (זוראוויטשער) והרב אברהם דרייזין ע"ה (מאיור), שאף הציל את ר' מאיר בעת אחד המרדפים של אנשי היבסקציה אחריו, והחביא אותו במרתף ביתו.
באלול תרצ"ה, בגל המעצרים הגדול הראשון שערך הנ.ק.וו.ד כדי לעצור את פעילותם של החסידים ברוסיה, נעצר ר' מאיר ונלקח יחד עם כל שבעת החסידים שנעצרו באותו לילה למטה המשטרה החשאית 'לוביאנקה' שבמוסקבה, שם עונה על ידי חוקרי הנ.ק.וו.ד האיומים. אלו תבעו ממנו לספק מידע מי ארגן את ה'חדרים' והישיבות, מי לימד בהם, ומי הם ההורים ששלחו את ילדיהם למוסדות אלו?
ר' מאיר מילא פיו מים ולא נידב שום מידע. בתום החקירות הועבר לכלא 'בוטירקה' שם המתין עד למתן גזר הדין.
בכתה האישום המתפרס על פני ששה עמודים, הואשם ר' מאיר יחד עם חבריו החסידים שנעצרו באותו לילה, בארגון לימודים לילדים יהודיים במסגרות 'חדר' ו'ישיבה', במלחובקה שליד מוסקבה. באסיפת צעירים שהיו ברמת אינטלקטואלית כזו שיכלו לשמש מורים, ואותם לימדו כדי שיוכלו לשמש כמורים. הם לימדו תלמוד ואת מצוות הדת השונות". כתב אישום שכזה היה יכול להוביל את החסידים ור' מאיר בתוכם לגזר דין מוות ר"ל, אך בחסדי שמיים הוטל עליהם גזר דין 'קל' יחסית: שלוש שנות גלות בקזחסטן.
בין שבעת החסידים שנעצרו באותו הלילה, היה גם גיסו לעתיד ר' שלמה מטוסוב.
היציאה מרוסיה:
בשנת תש"ו, ביציאת לבוב המפורסמת, יצא ר' מאיר, לאחר נישואיו לרעייתו מרת חיענא ע"ה, בתו של הרה"ח יהודה לייב קרסיק ע"ה. ביציאתו יצא ר' מאיר ע"ש חיים גאסטהאלטער, שם שנשאר איתו עוד זמן רב לאחר מכן, ואף במכתבים ששלח אליו הרבי מלך המשיח, מצויין שם זה בראש העמוד.
בזכרונותיהם של היוצאים מרוסיה באותם ימים, זכור ביתו של ר' מאיר כנקודת מפגש והתוועדות ראויה לציון, יחד עם משפחת אזימוב, ששהתה גם היא יחד אתם. לאחר מכן המשיך ר' מאיר לצרפת, שם נולדו לו עוד חמישה מילדיו, לאחר שהראשונה נולדה עוד ברוסיה.
בתחילת שנות היו"דים, הצליח ר' מאיר להגיע לארצות הברית, ובהוראת הרבי שליט"א, התיישב בעיר דטרויט והחל בהפצת יהדות בעיקר בקרב עולי רוסיה הרבים שגרו בדטרויט. נקודה מעניינת לציון היא כתבה שהתפרסמה בעיתון האמריקאי בזמן בו הגיע ר' מאיר לארצות הברית, שדיווחה בהלם על היהודי שהגיע לאמריקה עם לא פחות מששה (!) ילדים. הרופא שטיפל בהריונה השביעי של מרת חיענא אבצן, התריע כי כדאי לה לעצור את הלידה כבר מעכשיו, ואף הוסיף שששה ילדים זה מספיק.
ר' מאיר, נסע מייד לרבי וכשנכנס ליחידות בירך אותו הרבי שיזכה לעוד מספר ילדים גדול ממה שיש לו עכשיו, ואכן, מאז נולדו לר' מאיר עוד תשעה ילדים.
הפעילות בדטרויט:
בדטרויט, פעל ר' מאיר להפצת יהדות בקרב עולי רוסיה, ואף שיכן רבים מהם שעדיין לא הצליחו להשיג לעצמם מקום לדור בביתו הקטן שגודלו הכיל לא יותר מ55 מטר (!) רבוע. ר' מאיר השתדל לתת לכל אחד יחס מיוחד ומאיר פנים, והצליח לעורר רבים מהם להוסיף ולהתקרב בקיום מצוות.
כחלק מפעילותו, דאג ר' מאיר במשך השנים לאלפי יוצאי רוסיה שיעשו ברית, ודאג עבורם לאוכל כשר, פעילויות בחגים, סעודות וכו'.
תפילתו הייתה לוקחת זמן רב, ורבים מבני הקהילה בה התפלל ר' מאיר בדטרויט, שנמנו על הקהילה הליטאית במקום, התקרבו לרבי ולחסידות רק מתפילתו. הרבי מאמשינוב התבטא פעם על תפילתו של ר' מאיר בעת אשר רצו לבקש מר' מאיר שיעבור להתפלל במקום אחר בזמן בה נערך ברית לאחד מחסידיו של האדמו"ר מאמשינוב בבית הכנסת; כי, "על לכם להפריע לתפילתו. תפילה כזו לא שומעים בכל יום".
חי עם הרבי:
בשנת תשמ"ו, כשרעייתו חלתה והיה צורך להעבירה למקום בו תוכל לקבל טיפול רפואי הגון, עבר ר' מאיר להתגורר בשכונת המלך, קראון הייטס, ועבר להתגורר בבית הסמום ל-770, שם התגורר גם הרב מאיר איטקין ע"ה. חייו של ר' מאיר קיבלו תנופה בזמן זה בו יכול היה לשהות עם הרבי ולהשתתף בהתוועדויות הקודש של הרבי בשבתות וביומי דפגרא.
קטגוריות־משנה
דף קטגוריה זה כולל את 5 קטגוריות המשנה הבאות, מתוך 5 בקטגוריה כולה. (לתצוגת עץ)
דפים בקטגוריה "חסידים בתקופת אדמו"ר שליט"א"
דף קטגוריה זה כולל את 200 הדפים הבאים, מתוך 2,984 בקטגוריה כולה. (לתצוגת עץ)
(לדף הקודם) (לדף הבא)א
- מאיר ניסים אבוחצירא
- יצחק מרדכי אבוקסיס
- גבריאל אביכזר
- יוסף יצחק אביכזר
- מיכאל אבישיד
- זלמן טוביה אבלסקי
- יוסף יצחק אבלסקי
- ישעיה זושא אבלסקי
- משה אבלסקי
- אמחי"ה אבן ישראל
- מנחם יעקב צבי אבן ישראל
- עדין אבן ישראל (שטיינזלץ)
- אלישע אבני
- גרשון אבצן (סינסינטי)
- גרשון מנחם מענדל אבצן
- יונה אבצן
- מאיר אבצן
- שלום דובער אבצן
- שמואל אבצן
- חיים אברביה
- זלמן אברהם
- טלי אברהמי
- יוסף ישעיה אברהמס
- דוד אברהמסון
- חיים אברמוב
- מרדכי אברמוביץ
- אשר אברמסון
- יעקב אגם
- יהושע אדוט
- ישראל אדלסון
- שלום דובער אדרי
- בנימין יחזקאל אדרעי
- יעקב אדרעי
- ניסים אדרעי
- ישר אדרעי
- לוי יצחק אדרעי
- משה אדרעי
- חיים אהרון
- מאיר אליהו אהרון
- יוסף יצחק אהרונוב
- מנחם מענדל אהרונוב
- שלום אואקי
- ברוך אוברלנדר
- גדליה אוברלנדר
- ירוחם פישל אוורוטשיק
- דוד דניאל אוזאן
- ישראל אוזן
- שמעון אוחנה
- חיים ברוך אוירכמן
- משה שמואל אוירכמן
- שניאור זלמן אוירכמן
- נתן יצחק אוירכמן
- דוד אולידורט (חדרה)
- דוד משה אולידורט
- יוסף יצחק אולידורט
- מרדכי אולידורט
- יהורם אולמן
- יוסף יצחק אופן
- אהרון אופן
- דוד לייב אופן
- יעקב אופן
- מנחם מענדל אופן
- יחיאל אופנר
- יצחק אליהו אופנר
- שמחה מאיר אופנר
- דוד אוקינוב
- מאיר אוקינוב
- צבי הירש אוקינוב
- דורון אורן
- משה אורנשטיין
- יעקב אורנשטיין
- יצחק דוב אושפאל
- אברהם אזדבא
- דוד אזולאי
- מיכאל אזולאי
- חיים הלל אזימוב
- לוי יצחק אזימוב
- מנחם מענדל אזימוב
- שמואל אזימוב
- שלמה אזרף
- שרון שלום איבגי
- יוסף איברט
- חיים שניאור זלמן איטקין
- יואל איטקין
- יוסף יצחק איטקין
- מאיר איטקין
- יוסף אייבס
- אברהם יצחק איידלמן
- אריה דוב איידלמן
- דוד איידלמן
- יוסף יצחק איידלמן
- שלום איידלמן
- שלמה איידלמן
- יונה איידלקופ
- אריה איידלקופ
- יהודה לייב איידלקופ
- זאוויל איידלקופ
- ברוך אייזנברג
- יצחק צבי אייזנבך
- אברהם אייזנבך
- אשר אייזנבאך
- חנניה יוסף אייזנבך
- מנחם מענדל אייזנבך
- שלום לייב אייזנבך
- שמעון בן ציון אייזנבך (אילת)
- דוד אייזנברג
- זוהר אייזנברג
- משה דוד אייזנברג
- שמואל אליהו אייזנברג
- דורון חיים אייזנמן
- שניאור מרדכי אייזנמן
- גרשון אייכהורן (קראון הייטס)
- שלום בער אייכהורן
- עובדיה איסקוב
- אברהם אלאשוילי
- רפאל אלאשוילי
- יהודה לייב אלבסקי
- יוסי אלגזי
- יענקי אלהרר
- שמעון אלהרר
- יהודה אלחרר
- אורי אלטבוים
- בן ציון בנימין אלטהויז
- חיים זעליג אלטהויז
- חיים זעליג אלטהויז (לוד)
- מנשה אלטהויז (קריית טבעון)
- פנחס טודרוס אלטהויז (חולון)
- פנחס טודרוס אלטהויז
- שמואל בצלאל אלטהויז
- יעקב יהודה לייב אלטיין
- מרדכי דוב אלטיין
- אברהם אלטיין
- ישראל מאיר אלטיין
- צבי הירש אלטיין
- שלום דובער אליגולשוילי
- אליהו סגל
- אליהו מאיר אליטוב
- יוסף יצחק אליטוב
- שאול משה אליטוב
- שמעון אליטוב
- חיים מאיר אלימלך
- אליעזר קרוגליאק
- דב בער אליעזרוב
- דוד אליעזרי
- יהודה אריה לייב אליצור - אקסלרוד
- יעקב אלישביץ
- ניסים אלמליח
- ישראל יהודה אלפנביין
- מרדכי צבי אלפנביין
- שניאור אלפנביין
- עדי אלפנט
- מאיר אלפסי
- חיים משה אלפרוביץ'
- יוסף ליפא אלפרוביץ'
- יקותיאל אלפרוביץ
- ירחמיאל אלפרוביץ'
- מנחם מענדל אלפרוביץ (כפר חב"ד)
- משולם זושא אלפרוביץ'
- עוזר אלפרוביץ'
- שלום דובער אלפרוביץ'
- חיים משה אלפרוביץ' (ראשון לציון)
- יוסף יצחק אלפרוביץ'
- יהושפט אלפרט
- מנחם מענדל אלפרין
- שבתי אלפרין
- אברהם מאיר אלקבץ
- דב אלראי
- חיים אלרואי
- יעקב זיסל אלשטיין
- אלתר משה לרנר
- מנשה אמיתי
- אסף שמשון אנגלמן
- מרדכי אנגלסמן
- שמואל אנגלסמן
- מרדכי אנדר
- אריאל אנטבי
- שניאור אנטבי
- רחמים אנטיאן
- אליהו אסולין
- יוסף יצחק אסולין
- משה אסולין
- זלמן לייב אסטולין
- נפתלי אסטולין
- יוסף יצחק אסמן
- משה ראובן אסמן
- שמואל אסמן
- אפרים פישל אסטער
- ברוך ראובן אפשטיין
- לוי יצחק אפשטיין
- יעקב אצרף
- אברהם אליהו אקסלרוד
- גדליה אקסלרוד
- דב אקסלרוד
- יצחק אהרן אקסלרוד
- ישראל יהונתן בנימין אקסלרוד
- מנחם מענדל אקסלרוד (מולדובה)
- מנחם מענדל אקסלרוד (פיליפינים)
- משה אקסלרוד
- משה אקסלרוד (עתלית)