משתמש:הרבי מתגלה/תומכי תמימים המרכזית בישראל
תומכי תמימים המרכזית בישראל | |
---|---|
[[קובץ:![]() מבנה הישיבה בכפר חב"ד (גדולה). | |
אפיון | ישיבה קטנה, ישיבה גדולה |
מיקום | לוד, כפר חב"ד |
ראש הישיבה | קטנה: הרב יצחק אייזיק קעניג. גדולה: הרב יוסף יצחק בלינוב |
משגיח ראשי | קטנה: הרב יוסף יצחק בוטמן. גדולה: הרב חיים דוד וילהלם. |
משפיע ראשי | קטנה: הרב יוסף יצחק בוטמן. גדולה: הרב זלמן גופין |
ישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש המרכזית בישראל היא ישיבה חב"דית ותיקה. תחת הנהלת הישיבה פועלות 3 ישיבות (כפר חב"ד,לוד,אהלי תמימים) ועוד 2 ישיבות שנסגרו. מוסדותיה שוכנים בלוד ובכפר חב"ד.
אחי תמימים תל אביב
אחי תמימים תל אביב | |
---|---|
[[קובץ: |250px]] המבנה המרכזי של הישיבה ברחוב הרב קוק 16 | |
אפיון | ישיבה קטנה |
תאריך יסוד | ראש חודש אייר תרח"צ |
תאריך סגירה | התמזגה עם אחי תמימים ראשון לציון |
מיקום | תל אביב |
מייסד | הרב אליעזר קרסיק |
ראש הישיבה | הרב חיים שאול ברוק |
מנהל גשמי | הרב אליעזר קרסיק, הרב משה דובער גנזבורג, הרב שמריהו גוראריה |
מספר תלמידים | כמה עשרות |
אחי תמימים תל אביב הינה ישיבה חב"דית שהוקמה בשנת תרח"צ מנערים ממשפחות חב"דיות שעלו מברית המועצות לארץ ישראל בין השנים תרצ"ה-תרצ"ו, ומתלמידי חדר בני תמימים.
במהלך חודשי החורף תרח"צ, התקיימו דיונים מרתוניים בהשתתפות ראשי חב"ד בתל אביב ורמת גן, ולבסוף הוחלט לשאול את אדמו"ר הריי"צ האם כדאי להקים ישיבה. אגרת מיוחדת בנידון נשלחה אל אדמו"ר הריי"צ, והוא השיב על כך כי יש להקים ישיבה בתל אביב ובא כוחו ל"חדר" ולישיבה יהיה הרב אליעזר קרסיק שכיהן כרב קהילת חב"ד בתל אביב.
פתיחת הישיבה
חרף העובדה כי התשובה הגיעה באמצע חודש אדר, מאמצים רבים עשה הרב קרסיק יחד עם ראשי חב"ד בתל אביב, בכדי לפתוח את הישיבה במהירות האפשרית, ואכן בראש חודש אייר - תחילת 'זמן' הקיץ בעולם הישיבות - החלו הלימודים בישיבה. באותו יום הגיעו כמה עשרות תלמידים מחוץ לעיר שהצטרפו לחמישה עשר תלמידים מתל אביב עצמה. אלו היוו מספר נאה לפתוח בו את הישיבה.
הלימודים התקיימו על פי הוראת אדמו"ר הריי"צ, בבית הכנסת ברחוב הרב קוק 16 (אז - רחוב הים), בעוד שבתחילה הבחורים ישנו בבית משפחות אנ"ש, ולאחר מכן נשכרו דירות מתאימות, שם ישנו הבחורים. לסעודותיהם של הבחורים, דאגו נשות קהילת חב"ד בתל אביב.
מנהל הישיבה היה הרב אליעזר קרסיק, שהתייגע במשך השנים להשיג מימון להחזקת הישיבה. רבות עשה בשביל כך, וגם כאשר החלו להגיע הפליטים בימי השואה, ומספר התלמידים גדל, הצליח להחזיק את הישיבה, שהגיעה למצב כלכלי קשה ביותר בגלל ימי המלחמה באירופה שניתקה כל קשר עם התורמים ועם אדמו"ר הריי"צ.
תומכי תמימים
החל משנת תש"ו נפתחה בעיר תל אביב גם מחלקה לתלמידים מבוגרים בשם "תומכי תמימים". מקום הלימודים היה בבנין הישיבה שברחוב הרב קוק, ומקום הלינה היה בדירותיהם הפרטיות הפזורות בעיר.
בקיץ תשי"א עברה ישיבת 'אחי תמימים' שבתל אביב על כל צוותה, תלמידיה ומחנכיה, לישיבה בפרדס בלוד.
על העתקת הישיבה, דיווח הרב שלמה חיים קסלמן לרבי ביום ח' באייר תשי"א: "מראש חודש אייר הנה תודה לה' מסתדר סדר הלימודים בישיבת 'תומכי תמימים' ליובאוויטש אשר ברכבת לוד, היינו תלמידי תות"ל אשר היה בתל אביב עברו ללוד, ועליהם נתווספו התלמידים הגדולים אשר למדו בפני עצמם מכבר בלוד, וגם השיעור הגדול אשר ממנו יוצאים ללמוד בפ"ע, וכולם יחד בערך ארבעים תל' כו' קבעו מקומם יחד בבית גדול אחד מכמה חדרים המספיק בחדריו ללמוד כולם יחד בחדר אחד מרווח, וגם חדר עבור אמירת השיעור ובית המטבח וחדר האוכל גדול וחדרי לינה".
הנהלת הישיבה
- מנהל הישיבה: הרב אליעזר קרסיק (ואחר כך הרב משה אקסלרוד).
הועד הרוחני:
- הרב אליעזר קרסיק.
- הרב משה גוראריה.
- הרב רפאל נחמן כהן.
הועד הכספי:
- הרב אליעזר קרסיק.
- הרב משה דובער גנזבורג.
- הרב שמריהו גוראריה.
צוות הישיבה:
- הרב חיים שאול ברוק - ראש ישיבה[דרוש מקור], משפיע ומשגיח (בתקופות שונות).
- הרב שלמה חיים קסלמן - משפיע.
- הרב נחום גולדשמיד - משפיע.
- הרב ניסן הבר - משגיח.
הר"מים:
- הרב קופילוביץ' - ר"מ לתלמידים הצעירים.
- הרב שלום נח ברזובסקי. (לימים האדמו"ר מסלונים)
- הרב יהושע דוד פוברסקי (שלאחר זמן נתמנה לראש ישיבת פונוביז').
- הרב ניסן עבער.
- הרב רפאל נחמן כהן.
- הרב דוד חנזין.
משגיחים:
- הרב יצחק ברמן - משגיח בנגלה.
- הרב שמואל זלמנוב - היה תקופה קצרה משגיח בחסידות.
תלמידים מפורסמים
- הרב יצחק גנזבורג
- הרב יואל כהן
- הרב אורי בן שחר
- הרב שלום דוב ליפשיץ
- הרב יעקב פלס
- הרב שניאור זלמן לוין
- הרב זושא וילימובסקי
- הרב ישראל צבי הבר
- הרב שלמה ברמן - בן למשפחה ליטאית (עבר לאחמ"כ לפוניבז') נשא את בתו של הרב יעקב ישראל קנייבסקי, לאחר נישואיו נתמנה לראש ישיבה בפוניבז'.
- הרב שלמה קופצ'יק
תומכי תמימים לוד
תומכי תמימים לוד | |
---|---|
[[קובץ: |250px]] חזית בנין הזאל | |
אפיון | ישיבה קטנה |
תאריך יסוד | שבט תש"ט |
מיקום | לוד |
מייסד | אגודת חסידי חב"ד בארץ הקודש |
ראש הישיבה | הרב יצחק אייזיק קעניג |
משגיח ראשי | הרב יוסף יצחק בוטמן, הרב מנחם מרדכי קעניג |
מנהל גשמי | הרב מנשה חדד, הרב שלום בער חדד, הרב מנחם לרר, הרב אליקים וולף |
מספר תלמידים | 327 |
קובץ הערות | הערות התמימים ואנ"ש לוד |
ישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש לוד - הינה ישיבה קטנה הממוקמת בשכנות לשיכון חב"ד לוד. הישיבה נוסדה בתחילת חודש שבט בשנת תש"ט, תחת אחריות אגודת חסידי חב"ד בארץ הקודש בראשות הרב אליעזר קרסיק. לישיבה הנהלה גשמית ורוחנית מורחבת האחראית גם על ישיבת תומכי תמימים כפר חב"ד ובית הספר למלאכה בכפר חב"ד.
הישיבה בפרדס
בראשית שנת תש"ט הגיעה ארצה קבוצה גדולה של חסידי חב"ד מרוסיה, אשר קיבלו את ברכתו של הרבי הריי"צ והצליחו לצאת מרוסיה הסובייטית בבריחה הידועה דרך לבוב, ולאחר תקופה במחנות באירופה הגיעו לארץ הקודש. העולים הטריים שעסקו ברוסיה בחירוף נפש בחינוך ילדי ישראל, עמדו מול מציאות שבה אין מוסד לימודים ראוי לחינוך ילדיהם. באותם ימים פעלה בתל אביב ישיבת "אחי תמימים" בה למדו כמאה תלמידים ובירושלים פעלה ישיבת "תורת אמת", אך שתי מוסדות אלו לא יכלו לקלוט את הנערים והבחורים שהגיעו זה עתה מרוסיה, מה גם שכבר באותה שעה אותם עולים חשבו גם על תלמידים נוספים שבבוא היום יחפשו מוסדות לימוד.
בתחילת חודש שבט תש"ט, התיישבו שלוש עשרה משפחות חב"דיות ובהם משפחת הרב שרגא מלך קפלן, הרב אריה זאב ליפסקר, הרב דב בעריש רוזנברג ועוד בקצה העיר לוד בסמיכות לתחנת הרכבת. משפחות אלו השתכנו בבתים שהיו שייכים למשפחות ערביות שבעת מלחמת השחרור נמלטו מהמקום. התיישבות זו הייתה הגרעין שממנו צמח בעתיד שיכון חב"ד ומוסדותיו.
כאשר התקבל אישור מהרבי לפתוח את הישיבה, חיפשו החסידים מבנה שישמש ללימודי הישיבה. באחד הימים הגיע ר' זושא וילימובסקי ללוד ושם לב לבניין נטוש בן שלוש קומות בפרדס ממערב לשיכון ששימש בעבר כבית מלון קטן. לדידו בניין זה התאים בדיוק לצרכי הישיבה. ללא קבלת רישיון הוא נכנס לבניין, נעל את דלת הבניין והכריז על הקמת ישיבת תומכי תמימים במקום. תוך ימים ספורים הביא ר' זושא ריהוט מינימאלי וכך הוקמה הישיבה כאשר הרב שרגא מלך קפלן משמש כר"מ הראשון. הישיבה כונתה בשם הפרדס מפני היותה שוכנת במרכז פרדס תפוזים.
כעבור שבועיים הגיעו אל הבניין שני פקידי סוכנות. אלה הביעו תדהמתם ממה שעיניהם רואות, שכן בנין זה היה מיועד להיות מרכז קליטה לזוגות צעירים. הבחורים הסבירו להם שבמקום פועלת ישיבה, ושלחו אותם לר' זושא שכיהן כמנהל הישיבה. הפקידים פנו אל ר' זושא שישב באותה עת במשרדו במקום. לשאלתם מי נתן לו רשות להכניס תלמידים למבנה הזה, ענה ר' זושא שיש לו אישור מהמושל הצבאי של האיזור. פקידי הסוכנות ביקשו לראות את האישור, אך הוא אמר להם שהאישור נמצא במקום אחר, והזמינם בביטחון רב לבוא אחריו כדי לראות את האישור. כששמעו את נימת הדיבור הבטוח, וויתרו לו על הצגת האישור ועזבו את המקום.
עד מהרה התברר כי מן השמים כיוונו אותו לגלגל זכות למקום זכאי. הרבי הריי"צ בביקורו בארץ הקודש כעשרים שנה קודם לכן בשנת תרפ"ט, בשעה שהגיע ברכבת מאלכסנדריה ללוד בדרכו לירושלים, הצביע על המבנה המדובר ואמר שזה יהיה מקום לישיבה וללימוד תורה[דרוש מקור].
האגרות הראשונות מאת הרבי הריי"צ ביחס להתייסדות הישיבה בלוד, הן מיום י"ט באדר תש"ט. אגרת אחת ממוענת אל הרב קפלן והאחרת אל הרב וילימובסקי. באגרות אלו הרבי מעורר אותם להמשיך בפעילות להחזקת הישיבה בתקווה להתרחבות בעתיד.
הישיבה התנהלה על ידי ר' זושא מחודש שבט תש"ט עד חודש תשרי תשי"א.
התפתחות הישיבה
בקיץ תשי"א עברה ישיבת 'אחי תמימים' שבתל אביב על כל צוותה, תלמידיה ומחנכיה, לישיבה בפרדס בלוד.
על העתקת הישיבה, דיווח הרב שלמה חיים קסלמן לרבי ביום ח' באייר תשי"א: "מראש חודש אייר הנה תודה לה' מסתדר סדר הלימודים בישיבת 'תומכי תמימים' ליובאוויטש אשר ברכבת לוד, היינו תלמידי תות"ל אשר היה בתל אביב עברו ללוד, ועליהם נתווספו התלמידים הגדולים אשר למדו בפני עצמם מכבר בלוד, וגם השיעור הגדול אשר ממנו יוצאים ללמוד בפ"ע, וכולם יחד בערך ארבעים תל' כו' קבעו מקומם יחד בבית גדול אחד מכמה חדרים המספיק בחדריו ללמוד כולם יחד בחדר אחד מרווח, וגם חדר עבור אמירת השיעור ובית המטבח וחדר האוכל גדול וחדרי לינה".
בשנת תשכ"ג עברה הישיבה הגדולה לכפר חב"ד והישיבה הקטנה נשארה בלוד עד היום הזה.
בערב י"ט מרחשון תשכ"ז התקיימה אסיפת הנהלה והוחלט שעפ"י מכתב הרבי משמע שצריך להתעסק בבניית מבנה חדש עבור הישיבה. בתאריך ט"ו אייר תשכ"ח הגיעו להסכם עם הקבלן לבניית הישיבה.
את הישיבה ניהל עד לפטירתו הרב אפרים וולף בסיוע בנו ר' ברק'ה וולף. ראשי הישיבה היו הרב ברוך שמעון שניאורסון והרב ישראל גרוסמן. משפיע הישיבה, הרב שלמה חיים קסלמן, היווה הדמות הדומיננטית בישיבה, והיה בעל השפעה רבה על הבחורים.
נכון לשנת תש"פ לומדים בישיבה 327 תמימים[1]. בראשות הישיבה עומד הרב יצחק אייזיק קעניג, המשפיע והמשגיח הראשי הוא הרב יוסף יצחק בוטמן והמנהל הרוחני הוא הרב מנחם מרדכי קעניג. בהנהלה הגשמית חברים הרב מנשה חדד, הרב שלום בער חדד, הרב מנחם לרר והרב אליקים וולף.
לאחר סגירת מוסדות הלימודים בתקופת הקורונה, הישיבה פתחה מסלול שיעורים דרך מערכת טלפונית. בחודש סיוון תש"פ נפתחו מספר סניפים ברחבי הארץ[2]. עד חודש אלול נפתחו בשלבים קפסולות בישיבה בלוד ובמבנה שהוקם במתחם בית ספר למלאכה שבכפר חב"ד. בחודש חשוון תשפ"א, התאחדו שניהם חזרה לישיבה בלוד.
צוות הישיבה
שגיאות פרמטריות בתבנית:טורים
פרמטרים [ מספר ] לא מופיעים בהגדרת התבנית
- ההנהלה
- הרב יצחק אייזיק קעניג - ראש הישיבה.
- הרב יוסף יצחק בוטמן - משפיע ראשי ומשגיח ראשי.
- הרב מנחם מרדכי קעניג - מנהל רוחני ומשגיח.
- הרב שלום דובער אדרי - משגיח בש"א.
- הרב חיים זעליג אלטהויז (לוד) - משגיח בש"ב.
- שיעור א'
- הרב ישראל משה דירינפלד - ר"מ.
- הרב ברוך מרגליות - משפיע ומג"ש לתלמידי ש"א בגמרא לגירסא.
- הרב אריה קדם - ר"מ ומג"ש לתלמידי ש"א בגמרא לגירסא.
- הרב אליהו ליפש - משפיע ומשיב ב'סדר הכנה'.
- הרב שלום דובער לסקר - ר"מ.
- הרב משה שלמה לויטין - משפיע.
- הרב עשהאל ישעיהו - מג"ש בגירסא.
- הרב חיים נח שמעון קוט - ר"מ.
- הרב מנחם מענדל לוין - משפיע.
- הרב צבי הלפרין - מג"ש בגירסא.
- הרב מנחם מענדל ליפקין - ר"מ.
- הרב אברהם יצחק בראך - משפיע.
- הרב מאיר מזרחי - משיב אחה"צ, ומשפיע בחסידות בוקר.
- הרב מנחם יהושע טייטלבוים - מג"ש לתלמידי ש"א בגמרא לגירסא.
- שיעור ב'
- הרב מנחם מענדל כץ - ר"מ.
- הרב נטע זאב גרליצקי - משפיע.
- הרב מנחם יהושע טייטלבוים - ר"מ.
- הרב חננאל חדד - ר"מ ומשפיע.
- הרב יהודה לייב זילברשטרום - ר"מ.
- הרב חיים זעליג אלטהויז (לוד) - משפיע.
- הרב דוב קוק - ר"מ.
- הרב שלום הלל - משפיע ומשגיח בסדר 'גמרא גירסא'.
- הרב צבי הלפרין - משפיע בחסידות בוקר ומשגיח ב'סדר הכנה'.
- הרב נפתלי ועקנין - משיב ב'סדר הכנה'.
- שיעור ג'
- הרב יצחק אייזיק קעניג - ר"מ ומשיב ב'סדר הכנה'.
- הרב שלום דובער אדרי - משפיע.
- הרב מתתיהו ווינברג - ר"מ.
- הרב יוסף יצחק בוטמן - משפיע ומשגיח.
- הרב דוד בייטש - ר"מ.
- הרב שמעון גופין - משפיע ומשיב בגמרא לגירסא.
- הרב דוד תעיזי - משיב ב'סדר הכנה'.
- הרב נפתלי ועקנין - משיב בסדר גמרא לגירסא.
- כללי
- הרב ראובן בראל - נו"נ, ובודק המבחנים בגמרא לגירסא ושו"ע.
- הרב שמעון גופין - עורך המבחנים בגמרא לגירסא.
- הרב יעקב מנחם רייניץ - מדריך ראשי.
- ר' מנחם ישעיהו - מנהל הפנימייה.
אחי תמימים ראשון לציון
ישיבת אחי תמימים ראשון לציון הייתה סניף ישיבה קטנה של רשת ישיבות תומכי תמימים בארץ הקודש, שנפתחה בראשון לציון בשנת תשי"ב, ושימשה כאחת מהישיבות המרכזיות של חב"ד בארץ הקודש.
הישיבה נסגרה בשנת תשמ"ג ונפתחה שוב באלול תשמ"ו. בשנת תש"נ היא עברה לבניין ישיבת תומכי תמימים כפר חב"ד עד לסגירתה בשנת תשס"ה.
הקמת וביסוס הישיבה
הישיבה הוקמה בשנת תשי"ב על ידי הרב חיים שאול ברוק, שכיהן קודם לכן כמשפיע ומנהל רוחני של ישיבת אחי תמימים תל אביב ולאחר שהעביר את תפקידו לרב שלמה חיים קסלמן החל לעסוק בהוראת הרבי בפתיחת הישיבה, וכיהן בה כמשפיע, ראש ישיבה ומנהל רוחני ראשי עד לפטירתו.
בצד הגשמי של פתיחת הישיבה סייע הרב יעקב פלס (שניהל אז את אגודת יוצאי קישינוב והתרים את יוצאי הקהילה לטובת בניית מוסדות חב"ד בארץ הקודש לזכרם של ניצולי הקהילה), וכלכלית תמך בה ר' יוסף שמוטקין ממייסדי הקהילה החסידית בעיר.
הרבי היה מעורב בשלבי הקמת הישיבה[3], בנתינת השם לישיבה[4] ואף בנוסח השלטים שהיו בה[5].
בשנת תשכ"ד מונה למנהל הפועל של הישיבה הרב מרדכי גולדברג.
בשנת תשכ"ה חלה הרב ברוק ונאלץ לעבור טיפולים תכופים בבית הרפואה. בעקבות מצבו הבריאותי לא יכל להמשיך לנהל את הישיבה, והעלה הצעה לאחד את הישיבה עם הישיבה בכפר והישיבה בלוד. את הרעיון הגיש להנהלת הישיבה בראשון לציון, ובמקביל להנהלת הישיבה בכפר חב"ד ולוד, וחברי שתי ההנהלות פנו לרבי במכתב משותף בר"ח אדר.
בח' באדר א' הגיע מענה בו הרבי מברך את "תוכנית המיזוג" בברכת הצלחה, כש"בוודאי הכוונה שעל ידי האיחוד יתווסף בביסוס הישיבות ובהתפשטותם", דהיינו שתהיה הנהלה ראשית אחת, אמנם יישארו שתי ישיבות, הרבי הוסיף ברכה לרפואה שלמה לרב ברוק[6].
בי"ב ניסן תשכ"ה נפטר הרב ברוק.
לאחר פטירתו של הרב ברוק
לאחר פטירתו של הרב ברוק, שוב עלתה ההצעה למזג את הישיבות, הרבי שלח מכתב להנהלת הישיבה בראשון לציון והנהלת הישיבה בלוד, שהכל יישאר על מקומו, הרב גולדברג יישאר המנהל פועל, והרב יעקב יוסף רסקין, והרב מנחם מענדל ברוק יהיו חברי הנהלת הישיבה.
הרבי הוסיף שהישיבה תשתייך לישיבת תומכי תמימים לוד, אמנם רק בנוגע לכספים, אך בייצוג כלפי חוץ שיהיו שתי הנהלות[7].
בעקבות פטירתו של הרב ברוק הישיבה ירדה באיכותה והפכה לישיבה לבוכרים עולי אוזבקיסטאן. כמנהל הישיבה שימש הרב אליהו קוק.
בשנת תשמ"א התחילו לבנות מסביב לבניני הישיבה מבני מגורים, במבנים אלו התיישבו אנשים שאינם שמרו שבת אז, והנהלת הישיבה לא רצתה להשאר במצב הזה, הרב גולדברג עזב את הישיבה, ובמקומו מונה למנהל הרב אברהם סלומון.
בעקבות פתיחת ישיבת הבוכרים בשנת תשמ"ג, חלק מהבחורים עברו אליה והישיבה נסגרה.
בחודש תשרי תשמ"ו נסעו אל הרבי הרב אליהו קוק והרב אברהם סלומון והודיעו כי בכוונתם לפתוח את הישיבה שוב ואכן בחודש אלול של אותה שנה נפתחה הישיבה מחדש בשיכון המזרח שבראשון לציון כשבראשה נעמד הרב יהושע זליג פלדמן.
בשנת תש"נ עברה הישיבה לכפר חב"ד.
בשנת תשנ"ט בעקבות עניין פנימי מונה הרב ברוך שלמה בליזינסקי לכהן כראש הישיבה, עד לסגירתה בשנת תשס"ה.
מבנה הישיבה
המיקום הראשון של הישיבה היה בצריף שהוקם בסמיכות לבית הכנסת חב"ד המקומי בראשון לציון, וכראש הישיבה מונה הרב חיים שאול ברוק[4]. כשהתרחבה הישיבה נקנו שתי צריפים נוספים שעמדו בסמיכות.
בשנת תשט"ו, כאשר רבו תלמידי הישיבה והמקום צר מהכיל את התלמידים, החלו בבניית בניין חדש[8] (כיום נקרא הרחוב "רחוב חב"ד") ובחודש מנחם אב תשט"ז הושלמה בניית הבנין הראשון והרבי שלח מכתב ברכה לרגל חנוכת הבית[9].
כעבור זמן קצר הורגש הצורך בבניין נוסף שישמש כפנימיה, והרב ברוק החל לאסוף כספים. בניית הבניין נמשכה זמן רב בגלל הקשיים הכספיים[10], היא הושלמה רק לאחר פטירתו בט"ו כסלו תש"ל ונקראה על שמו 'בית חיים שאול'[11].
כיום משמש בניין הישיבה את מוסדות גני חב"ד בעיר, ומבנה הפנימיה הוסב לבניין דירות ומאוכלס כולו במשפחות חב"דיות מהקהילה בעיר.
פעילות הישיבה
בחלק מהשנים הישיבה לא יועדה לתלמידים חסידי חב"ד, אלא לתלמידים מהציבור הלא חרדי.
בישיבה פעלו חוגים מיוחדים לשחיטה, ספרות סת"ם ועוד.
הצוות בישיבה
במשך השנים כיהנו רבים כצוות הישיבה, חלקם לזמן קצר וחלקם לזמן ניכר בתולדות הישיבה.
שגיאות פרמטריות בתבנית:טורים
פרמטרים [ מספר ] לא מופיעים בהגדרת התבנית
- הרב חיים שאול ברוק - מייסד, ראש ישיבה, משפיע, ומנהל רוחני (תשי"ב - תשכ"ה)
- הרב משה צבי הלפרין - ראש ישיבה ור"מ (תשכ"ה - תשנ"ה)
- הרב יהושע זליג פלדמן - ראש ישיבה (תשנ"ה - תשנ"ו)
- הרב ברוך שלמה בליז'ינסקי - ראש ישיבה ור"מ (תשנ"ו - תשס"ה)
- הרב אלעזר ליפש - ר"מ
- הרב יצחק דרוזינן - ר"מ
- הרב בן ציון ליפסקר - ר"מ
- הרב מאיר שלום בליז'ינסקי - ר"מ
- הרב פנחס טודרוס אלטהויז - ר"מ
- הרב פנחס נוישטט - ר"מ
- הרב יעקב הורוביץ - משפיע
- הרב מנחם חבקוק בלוי - משפיע
- הרב אליהו קוק - מנהל רוחני ור"מ (תשמ"ו - תשנ"ח)
- הרב אליעזר ברוד - ר"מ
- הרב אשר אייזנבך - משפיע
- הרב משה הורביץ - ר"מ
- הרב חיים פרוס - ר"מ (תשמ"ח - תשס"ה)
- הרב חנוך העניך זילברשטרום - משפיע.
- הנהלת הישיבה
שגיאות פרמטריות בתבנית:טורים
פרמטרים [ מספר ] לא מופיעים בהגדרת התבנית
- הרב מנחם מענדל ברוק - חבר ההנהלה
- הרב יעקב יוסף רסקין - חבר ההנהלה
- הרב אליהו קוק - מנהל וראש הישיבה.
- הרב שמעון משה דיסקין - חבר ההנהלה
- הרב מרדכי גולדברג - מנהל
- הרב אברהם סלומון - מנהל.
בוגרי הישיבה
- הרב חיים אשכנזי, רב קהילת חב"ד בתל אביב
- הרב לוי יצחק הבלין מנכ"ל מוסדות חב"ד בקריית גת.
- הרב יוסף ירחמיאל הבלין שליח הרבי וראש ישיבת תומכי תמימים פרנקפורט, גרמניה
- הרב נחום יצחק גורליק, שליח הרבי בקאזאן, רוסיה
- הרב אברהם יצחק ששונקין, משפיע קהילת חב"ד בתענך
- הרב אליהו קוק משפיע בתומכי תמימים כפר חב"ד
- הרב זושא וולף, עורך סדרת ימי תמימים ומנהל סניף חברת jem בארץ הקודש
- הרב אסף חנוך פרומר, משפיע בישיבת חסידי חב"ד ליובאוויטש חיפה
- הרב יוסי שטיינברגר, מומחה כשרות ומרצה מבוקש בנושא.
- הרב שמעון גופין משפיע בתומכי תמימים לוד.
- הרב חזקי ליפשיץ - שליח הרבי לנפאל
גלריית תמונות
-
הכניסה לבניין הפנימיה
-
הרב הלפרין במסירת שיעור בישיבה
-
שיעור בישיבה
-
חזית בניין הזאל
-
תמונה של כמה מתלמידי הישיבה
-
-
זאל הישיבה
-
חדר האוכל בישיבה
- ↑ תות"ל לוד, היא ה'ישיבה קטנה' הגדולה בעולם מישיבות חב"ד
- ↑ בכפר חב"ד, בלוד, בירושלים, בביתר, בערד, בנחל'ה, ובמגדל העמק.
- ↑ אגרות קודש כרך ו' אגרת א'תרנה
- ↑ 4.0 4.1 אגרות קודש כרך ה' אגרת א'תסה
- ↑ אגרות קודש כרך טו אגרת ה'שסה
- ↑ אגרות קודש כרך כג אגרת ח'תתקמט.
- ↑ אגרות קודש כרך כג אגרת ח'תתקעז.
- ↑ אגרות קודש כרך יא אגרת ג'תרנד, אגרות קודש כרך יג אגרת ד'שסב
- ↑ אגרות קודש כרך יג אגרת ד'תרנג
- ↑ אגרות קודש כרך יב אגרת ד'לט, אגרות קודש כרך יג אגרת ד'רעט
- ↑ אגרות קודש חלק כ"ו אגרת ט'תשפ.