כרובים: הבדלים בין גרסאות בדף
אין תקציר עריכה |
אין תקציר עריכה תגיות: עריכה ממכשיר נייד עריכה דרך האתר הנייד |
||
(13 גרסאות ביניים של 9 משתמשים אינן מוצגות) | |||
שורה 1: | שורה 1: | ||
{{לשכתב}} | |||
[[קובץ:קודש הקודשים.jpg|שמאל|ממוזער|250px|ציור של הכרובים]] | [[קובץ:קודש הקודשים.jpg|שמאל|ממוזער|250px|ציור של הכרובים]] | ||
'''כרובים''' הם שני דמויות שהיו עשויות במקשה אחת עם ה[[כפורת]] על [[ארון הברית]]. הכרובים היו ב[[משכן]] במדבר וב[[בית המקדש הראשון]], | '''כרובים''' הם שני דמויות שהיו עשויות במקשה אחת עם ה[[כפורת]] על [[ארון הברית]]. הכרובים היו ב[[משכן]] במדבר וב[[בית המקדש הראשון]]. בסוף תקופת בית המקדש הראשון, בימי יאשיהו המלך, נטמן [[ארון הברית]] עם הכרובים, ובכל תקופת [[בית המקדש השני]] לא היו הארון והכרובים מונחים בבית [[קודש הקדשים]]. לפי דיעה אחת בתלמוד, היו מעין הכרובים בבית שני כצורות בכותל{{הערה|"רב אחא בר יעקב אמר לעולם במקדש שני וכרובים דצורתא הוו קיימי דכתיב (מלכים א ו, כט) ואת כל קירות הבית מסב קלע (מלכים א ו, לה) כרובים ותמרות ופטורי ציצים וצפה זהב מישר על המחוקה". ומסביר על כך [[רש"י]]: '''כרובים דצורתא''' - מצויירין בכותל במיני סממנים או חקוקין בקירות העץ מלפנים מכותלי האבנים. תלמוד בבלי, מסכת יומא, סוף דף נא עמוד א'}}. | ||
ב[[קבלה]] וב[[חסידות]] מבואר כי הכרובים מורים על [[זעיר אנפין]] ו[[נוקבא]]. | ב[[קבלה]] וב[[חסידות]] מבואר כי הכרובים מורים על [[זעיר אנפין]] ו[[נוקבא]]. | ||
==ענינם== | ==ענינם== | ||
בתחילת פרשה תרומה, מצווה משה על בנין [[ארון הברית]], ושם נאמר (שמות כ"ה, י"ח-י"ט): "ועשית שנים כרבים זהב מקשה תעשה אתם משני קצות הכפרת: ועשה כרוב אחד מקצה מזה וכרוב אחד מקצה מזה מן הכפרת תעשו את הכרבים על שני קצותיו". | בתחילת פרשה תרומה, מצווה משה על בנין [[ארון הברית]], ושם נאמר (שמות כ"ה, י"ח-י"ט): "ועשית שנים כרבים [[זהב]] מקשה תעשה אתם משני קצות הכפרת: ועשה כרוב אחד מקצה מזה וכרוב אחד מקצה מזה מן הכפרת תעשו את הכרבים על שני קצותיו". | ||
ב[[אצילות]] נקראים הכרובים אדם הגדול ואנפי רברבי כיוון ש[[אור אין סוף]] מלובש גם ב[[כלים]] ולזאת [[איהו וגרמוהי חד]]. | ב[[אצילות]] נקראים הכרובים אדם הגדול ואנפי רברבי כיוון ש[[אור אין סוף]] מלובש גם ב[[כלים]] ולזאת [[איהו וגרמוהי חד]]. ועל ידי ה[[משכן]] ו[[בית המקדש]] שצמצם [[הקדוש ברוך הוא]] [[שכינה|שכינתו]] מבין בדי ארון בעשיה אזי נקרא [[זכר ונקבה]] אנפי זוטרי בגמרא והן הן הכרובים. | ||
==בבחינת זעיר ונוקבא של עולם האצילות== | ==בבחינת זעיר ונוקבא של עולם האצילות== | ||
שני הכרובים רומזים לבחינת [[זעיר אנפין]] ו[[נוקבא]]. ומבואר ש[[זעיר אנפין]] של [[עולם האצילות]] הוא תכלית ירידות [[אור אין סוף]] מלמעלה מלטה, בכדי להאיר ב[[עולמות בי"ע]] על ידי ה[[נוקבא]], שהיא מקור בי"ע. וזהו ענין הכתוב "כרוב אחד מקצה מזה" הוא קצה אור אין סוף שב[[זעיר אנפין]] "וכרוב אחד מקצה מזה" הוא נוקבא, [[מלכות דאצילות]], מקור עולמות [[בי"ע]]. והכרובים נעשים מקשה אחת מה[[כפורת]] שהוא בחינת [[כתר]] לשניהם וגם בחינת [[מקיף]] על הלוחות שבארון שהן בחינת [[יסוד אבא]] שנתלבשו ב[[עשיה]] בזמן ה[[משכן]] וה[[מקדש]]. ובזמן עליית הכרובים הם מעלים גם הכפורת והלוחות לאצילות וזהו שכתוב "סוככים בכנפיהם על הכפורת" שהכפורת עולה עמהם. ואחר החורבן נסתלקו זעיר ונוקבא שב[[אצילות]] למקומם ולא חזרו להתלבש עוד בעשיה גשמיות אף בבית שני כי נגנזו הכרובים. אלא רק בבחינת פנימית העולמות על ידי עסק התורה של התנאים שבימי בית שני ואחריו בהלכות שהן פנימית רצה"ע שלא נתגלה בחכמה עילאה הוא [[תורה שבכתב]]. | שני הכרובים רומזים לבחינת [[זעיר אנפין]] ו[[נוקבא]]. ומבואר ש[[זעיר אנפין]] של [[עולם האצילות]] הוא תכלית ירידות [[אור אין סוף]] מלמעלה מלטה, בכדי להאיר ב[[עולמות בי"ע]] על ידי ה[[נוקבא]], שהיא מקור בי"ע. וזהו ענין הכתוב "כרוב אחד מקצה מזה" הוא קצה [[אור אין סוף]] שב[[זעיר אנפין]] "וכרוב אחד מקצה מזה" הוא נוקבא, [[מלכות דאצילות]], מקור עולמות [[בי"ע]]. והכרובים נעשים מקשה אחת מה[[כפורת]] שהוא בחינת [[כתר]] לשניהם וגם בחינת [[מקיף]] על הלוחות שבארון שהן בחינת [[יסוד אבא]] שנתלבשו ב[[עשיה]] בזמן ה[[משכן]] וה[[מקדש]]. ובזמן עליית הכרובים הם מעלים גם הכפורת והלוחות לאצילות וזהו שכתוב "סוככים בכנפיהם על הכפורת" שהכפורת עולה עמהם. ואחר החורבן נסתלקו זעיר ונוקבא שב[[אצילות]] למקומם ולא חזרו להתלבש עוד בעשיה [[גשמיות]] אף בבית שני כי נגנזו הכרובים. אלא רק בבחינת פנימית העולמות על ידי עסק התורה של התנאים שבימי בית שני ואחריו בהלכות שהן פנימית רצה"ע שלא נתגלה בחכמה עילאה הוא [[תורה שבכתב]]. | ||
==בבחינת מט"ט וסנד"ל== | ==בבחינת מט"ט וסנד"ל== | ||
שני הכרובים מורים גם על [[מט"ט]] ו[[סנד"ל]], שהם בבחינת [[יצירה]] ו[[עשיה]]. ש[[מט"ט]] הוא בבחינת [[ו' קצוות]] של [[עולם היצירה]], ו[[סנד"ל]] הוא בבחינת [[ו' קצוות]] של עולם העשייה. והענין כי צריך להיות יחוד מט"ט וסנד"ל ולכן שני הכרובים היו פניהם איש אל אחיו{{הבהרה}}. | |||
{{הר הבית}} | {{הר הבית}} | ||
[[קטגוריה:כלי המקדש]] | [[קטגוריה:כלי המקדש]] | ||
[[קטגוריה: | [[קטגוריה:תורת החסידות]] | ||
{{הערות שוליים}} |
גרסה אחרונה מ־08:13, 7 בספטמבר 2023
![]() |
יש לשכתב ערך זה. ייתכן שהערך מכיל טעויות, או שהניסוח וצורת הכתיבה שלו אינם מתאימים. | ||
אתם מוזמנים לסייע ולתקן את הבעיות, אך אנא אל תורידו את ההודעה כל עוד לא תוקן הדף. אם אתם סבורים כי אין בדף בעיה, ניתן לציין זאת בדף השיחה. |
![](/images/thumb/8/8d/%D7%A7%D7%95%D7%93%D7%A9_%D7%94%D7%A7%D7%95%D7%93%D7%A9%D7%99%D7%9D.jpg/250px-%D7%A7%D7%95%D7%93%D7%A9_%D7%94%D7%A7%D7%95%D7%93%D7%A9%D7%99%D7%9D.jpg)
כרובים הם שני דמויות שהיו עשויות במקשה אחת עם הכפורת על ארון הברית. הכרובים היו במשכן במדבר ובבית המקדש הראשון. בסוף תקופת בית המקדש הראשון, בימי יאשיהו המלך, נטמן ארון הברית עם הכרובים, ובכל תקופת בית המקדש השני לא היו הארון והכרובים מונחים בבית קודש הקדשים. לפי דיעה אחת בתלמוד, היו מעין הכרובים בבית שני כצורות בכותל[1].
בקבלה ובחסידות מבואר כי הכרובים מורים על זעיר אנפין ונוקבא.
ענינם[עריכה | עריכת קוד מקור]
בתחילת פרשה תרומה, מצווה משה על בנין ארון הברית, ושם נאמר (שמות כ"ה, י"ח-י"ט): "ועשית שנים כרבים זהב מקשה תעשה אתם משני קצות הכפרת: ועשה כרוב אחד מקצה מזה וכרוב אחד מקצה מזה מן הכפרת תעשו את הכרבים על שני קצותיו".
באצילות נקראים הכרובים אדם הגדול ואנפי רברבי כיוון שאור אין סוף מלובש גם בכלים ולזאת איהו וגרמוהי חד. ועל ידי המשכן ובית המקדש שצמצם הקדוש ברוך הוא שכינתו מבין בדי ארון בעשיה אזי נקרא זכר ונקבה אנפי זוטרי בגמרא והן הן הכרובים.
בבחינת זעיר ונוקבא של עולם האצילות[עריכה | עריכת קוד מקור]
שני הכרובים רומזים לבחינת זעיר אנפין ונוקבא. ומבואר שזעיר אנפין של עולם האצילות הוא תכלית ירידות אור אין סוף מלמעלה מלטה, בכדי להאיר בעולמות בי"ע על ידי הנוקבא, שהיא מקור בי"ע. וזהו ענין הכתוב "כרוב אחד מקצה מזה" הוא קצה אור אין סוף שבזעיר אנפין "וכרוב אחד מקצה מזה" הוא נוקבא, מלכות דאצילות, מקור עולמות בי"ע. והכרובים נעשים מקשה אחת מהכפורת שהוא בחינת כתר לשניהם וגם בחינת מקיף על הלוחות שבארון שהן בחינת יסוד אבא שנתלבשו בעשיה בזמן המשכן והמקדש. ובזמן עליית הכרובים הם מעלים גם הכפורת והלוחות לאצילות וזהו שכתוב "סוככים בכנפיהם על הכפורת" שהכפורת עולה עמהם. ואחר החורבן נסתלקו זעיר ונוקבא שבאצילות למקומם ולא חזרו להתלבש עוד בעשיה גשמיות אף בבית שני כי נגנזו הכרובים. אלא רק בבחינת פנימית העולמות על ידי עסק התורה של התנאים שבימי בית שני ואחריו בהלכות שהן פנימית רצה"ע שלא נתגלה בחכמה עילאה הוא תורה שבכתב.
בבחינת מט"ט וסנד"ל[עריכה | עריכת קוד מקור]
שני הכרובים מורים גם על מט"ט וסנד"ל, שהם בבחינת יצירה ועשיה. שמט"ט הוא בבחינת ו' קצוות של עולם היצירה, וסנד"ל הוא בבחינת ו' קצוות של עולם העשייה. והענין כי צריך להיות יחוד מט"ט וסנד"ל ולכן שני הכרובים היו פניהם איש אל אחיו[דרושה הבהרה].
בית המקדש | ||
---|---|---|
בתי המקדש | המשכן · בית המקדש הראשון · בית המקדש השני · בית המקדש השלישי | |
הר הבית | הסורג · החיל · עזרת נשים · עזרה · מנורות · לשכת הגזית · מחנה שכינה · שמן המשחה · בית אבטינס · בית המוקד · בית הניצוץ · שילוח מן המחנה · לשכות בית המקדש · מעלות הר הבית · הבירה · המשכן · עליה להר הבית | |
העזרה | רצפת העזרה · שערי העזרה · עזרת ישראל · עזרת כהנים · בית המטבחיים · בית החליפות · אחורי בית הכפורת · מזבח העולה · מזבח הנחושת · כבש המזבח · יסוד המזבח · הכיור · כן הכיור · מוכני · שירה · ים הנחושת | |
קודש | מנורה · שולחן הפנים · מזבח הקטורת · קני המנורה · קטורת · פיס · טרקסין · לחם הפנים · עשיית הכלים | |
קודש הקודשים | ארון · לוחות הברית · כפורת · כרובים · אבן השתיה | |
קורבנות | קורבנות · קרבן חטאת · קרבן עולה · קרבן תמיד · קרבן תודה · קרבנות הנשיאים · קרבן פסח · שתי מתנות שהן ארבע · קרבן מנחה · קרבן העומר | |
עובדי המקדש | כהן גדול · כהנים · שבט לוי · שמירת המקדש · איש הר הבית | |
בגדי כהונה | מצנפת ומגבעת · מכנסיים · אבנט · ציץ · חושן המשפט · אורים ותומים · אפוד · מעיל |
הערות שוליים
- ↑ "רב אחא בר יעקב אמר לעולם במקדש שני וכרובים דצורתא הוו קיימי דכתיב (מלכים א ו, כט) ואת כל קירות הבית מסב קלע (מלכים א ו, לה) כרובים ותמרות ופטורי ציצים וצפה זהב מישר על המחוקה". ומסביר על כך רש"י: כרובים דצורתא - מצויירין בכותל במיני סממנים או חקוקין בקירות העץ מלפנים מכותלי האבנים. תלמוד בבלי, מסכת יומא, סוף דף נא עמוד א'