השואה
![](/images/thumb/a/af/%D7%92%D7%98%D7%95_%D7%9C%D7%95%D7%93%D7%96.jpg/250px-%D7%92%D7%98%D7%95_%D7%9C%D7%95%D7%93%D7%96.jpg)
![](/images/thumb/e/ef/%D7%A9%D7%95%D7%90%D7%94_1.png/250px-%D7%A9%D7%95%D7%90%D7%94_1.png)
השואה היא כינוי לנסיון השמדת העם היהודי שבוצע במהלך מלחמת העולם השנייה בו נרצחו כששה מליון יהודים על קידוש השם, השואה החלה בחודש אלול תרצ"ט והסתיימה בסוף תש"ה עם תבוסת גרמניה הנאצית במלחמה.
תקופת השואה
אדמו"רי חב"ד, קהילות וישיבות חב"ד, היו באיזורי הכיבוש הנאצי וחלקם באיזורי מלחמה. הנספים היו רבים, אך היו גם ניצולים. ובשואה ולאחריה, רוב חסידי חב"ד שינו מקום מגורים והמפה הגיאוגרפית של קהילות חב"ד השתנתה לחלוטין:
טרום השואה - רוב חסידי חב"ד גרו בברית המועצות. וקהילות חשובות היו בפולין ליטא לטביה אה"ק וארה"ב.
לאחר השואה - בבריה"מ נותרו מעט חסידים, בפולין הקהילות נמחקו כליל. ובשנים הבאות חסידים התיישבו במחנות העקורים ומשם לאה"ק, צרפת, ארה"ב ומדינות נוספות.
אדמו"ר הריי"צ בשואה
בשנת תרצ"ג עבר אדמו"ר הריי"צ מריגה לורשה בפולין ובשנת תרצ"ה, בעקבות מצבו הבריאותו ועצת הרופאים, עבר לעיירה אטווצק בה הייתה ישיבת תומכי תמימים.
באלול תרצ"ט, מספר ימים לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה ופלישת הנאצים לפולין, עזב את אטווצק ונסע לוורשה, שם נאלץ לברוח מבית לבית בעקבות הפגזות הגרמנים. לאחר שהנאצים כבשו את ורשה, שהה בביתו של החסיד הרב יחיאל צבי גוראריה.
באותה תקופה התפרסמו ידיעות כוזבות שהנאצים תפסו את הרבי הריי"צ והוציאוהו להורג. כשהתבררה הטעות הוצאו ידיעות הכחשה לעיתונות המבשרות ש"כבוד-קדושת האדמו"ר מליובאוויטש שליט"א בריא ושלם"[1]
ההצלה
באגודת חסידי חב"ד בארצות הברית פעלו כל הזמן בניסיונות יצירתיים ומתוחכמים להבריח את אדמו"ר הריי"צ מתחומה של פולין. אנשי אגו"ח יצרו קשר עם אישים בממשל האמריקאי שפנו לראש המודיעין הצבאי הגרמני האדמירל וילהלם קאנאריס שפעל למען הברחתו של אדמו"ר הריי"צ. למרות המצב המסוכן ביקש אדמו"ר הריי"צ שיחד איתו יצאו עשרים איש נוספים, מלבד בני משפחתו.
ביום ב' בטבת ת"ש הוברח אדמו"ר הריי"צ ובני משפחתו מפולין, יחד עם עשרים אנשים, דרך ברלין לריגא. כעבור שלושה ימים, בה' בטבת הם הגיעו לריגא וביום כ"ד אדר ת"ש עזבו את ריגה ועברו לשטוקהולם (שוודיה).
בכ"ה אדר ת"ש נסעו משטוקהולם ברכבת לעיר גוטבורג, משם הפליגו באוניית "דרטינגהלם" לארצות הברית,בה התקבל בקבלת פנים המונית ומרשימה.
הצלת יהודים
לאחר שהגיע אדמו"ר הריי"צ לארצות הברית החל לפעול מיד להצלת יהודים מכל החוגים והמדינות. בפעילות זו היו מעורבים אנשי אגודת חסידי חב"ד בארצות הברית ועסקני חב"ד נוספים ברחבי העולם.
- פעל להוצאת קרוביו (חתנו הרבי ובתו הרבנית חיה מושקא, חתנו הרב מנחם מענדל הורנשטיין ובתו הרבנית שיינא)
- דאג לחילוצם של כמה וכמה מגדולי ישראל של אותה תקופה, ביניהם האדמו"ר רבי אהרון רוקח מבעלז ובעל ה'אמרי אמת' מגור.
- פעל להגיש עזרה ליהודים רבים שנקלעו למצוקה בגלל המלחמה אשר גרמה למצוקות, מחסור ובעיות כלכליות קשות ברחבי העולם.
- פעולות מיוחדות להצלה עשה אדמו"ר הריי"צ באמצעות רבני ועסקני חב"ד בשבדיה - הרב יעקב ישראל זובער והרב ישראל חסדן. ותיעודים מפעולות אלו מפוזרים באגרות קודש של אדמו"ר הריי"צ וחלקם כונסו בספר חסדי ישראל בפרקים העוסקים בהצלה בתקופת השואה[2].
הרבי בתקופת השואה
כשעלה היטלר[3] ימ"ש לשלטון, שהה הרבי מספר חודשים בגרמניה. לאחר שהתעצמה האנטישמיות עבר הרבי בשנת תרצ"ג לפריז בצרפת.
בתחילת המלחמה דאג הרבי ליהודי העיר כמו גם לפליטים שהגיעו ממקומות אחרים, ודאג לרומם את רוחם של היהודים במקום. מהסיפורים הידועים אודות פעילותו של הרבי במקום, יודעים אנו על סיועו לפליטים בכניסה לבתי המלון. מנהלי המלונות לא רצו להכניס פליטים למלונותיהם מחשש שלא ישלמו, כיוון שלא היה לפליטים כסף. לכן, הגיעה החלטה ממנהלי המלונות שלא להכניס אדם שאין בידו רכוש בשווי של מאה דולר. הרבי, הסתובב עם שטר כזה והביאו ליהודים שהיו צריכים להיכנס לבתי מלון, ולאחר שהצליחו לקבל חדר, נטל את השטר והעבירו ליהודים נוספים.
כמו כן, ידוע כי הרבי הקפיד מאוד שלא יחשבו עליו כי אינו יהודי. כפי שסיפרה הרבנית חיה מושקא שבעת הרישום שביצעו הנאצים ימ"ש לאזרחי צרפת, לא נכחו הרבי בביתן. כשחזר, סיפרה לו, שענתה לשאלת הנציג לאיזה דת משתייכים הדיירים - "אורתודוקסים" ("דתיים"; תשובה שיכולה להתפרש כאילו מדובר לאו דווקא ביהודים). כששמע זאת הרבי, הלך מיד במסירות נפש למשרד האחראי על הרישומים ודאג שיירשמו דווקא כיהודים ולא רק כ"אורתודוקסים". כל זה בעיצומה של המלחמה[4].
חסידי חב"ד בשואה
רבים מחסידי חב"ד בפולין, ליטא ולטביה - נספו בשואה, בגטאות, מחנות השמדה ובגיא הריגה[5].
- פולין - הקהילה החב"דית הגדולה לפני השואה, היתה בורשה ובאוטווצק. קהילות קטנות וישיבות היו במספר ערים בפולין כמו בלודז. רוב מניין ובניין של החסידים והתמימים נרצחו. אך עשרות מתלמידי ישיבות תומכי תמימים בפולין, הצליחו להימלט לליטא ומשם לשנחאי בסין. שם היו בתקופת השואה.
- לטביה - בריגה היתה קהילה גדולה עם בתי כנסת חב"ד. היו עוד קהילות ברחבי לטביה. חסידים ותמימים נרצחו ויש מעט ניצולים.
- ברית המועצות - חסידי חב"ד רבים גרו במשך מספר דורות בערי ועיירות רוסיה הגדולה-ברית המועצות, וברחבי המדינה התפתחו קהילות גדולות וגם קטנות רובם ברוסיה
אוקראינה ורוסיה הלבנה[6]. בקיץ תש"א גרמניה הנאצית פלשה לברית המועצות ויהודים רבים ובהם גם חסידי חב"ד נמלטו מאיזור החזיתות. רבים מהנמלטים התיישבו בטשקנט וסמרקנד באוזבקיסטן וכך ניצלו מהשואה.
- רוסיה - הקהילות המרכזיות של חב"ד במוסקבה ולנינגרד ספגו הפגזות כבדות וחסידי חב"ד רבים נספו במאורעות המלחמה.
- אוקראינה - הנאצים כבשו חלק חשוב מאוקראינה, וחסידי חב"ד רבים נרצחו.
לסיכום: רוב יהודי ברית המועצות וכך גם רוב חסידי חב"ד נותרו באיזורי הכיבוש הנאצי ונרצחו במהלך השואה. הי"ד[7].
לאחר השואה
היציאה מרוסיה
לאחר השואה, רוב חסידי חב"ד אשר שרדו את מאורעות המלחמה והשואה - יצאו מברית המועצות לפולין, ביציאה מרוסיה דרך לבוב.
מלבוב המשיכו למחוזות שונים במזרח אירופה עד אשר עברו למערב אירופה האיזור בשליטת האמריקאים ושם הגיעו למחנות העקורים בגרמניה ואוסטריה. רוב אנ"ש התיישבו במחנה העקורים פוקינג בגרמניה ואחרים במחנות עקורים נוספים.
היהודים שהתקבצו למחנות עקורים, קיבלו עזרה גשמית ורוחנית מאת הרבי הריי"צ והרבי, שדאגו כי חסידים יסתובבו ויעוררו את רוח היהדות בין היהודים במקום.
הרבי הריי"צ והרבי, שלחו להם ספרים וחומר על יהדות נצרך, כמו גם אוכל כשר מינימלי, אותו לא יכלו להשיג בתנאים הירודים ששררו במחנות.
הפעילות התפרסה על פני מישורים רבים, ורבים הם היהודים שיהדותם ניצלה בזכות פעילות זו [8].
עידוד לניצולי השואה
בעקבות השואה, ירדה רוחם של רבים מהניצולים והאנשים שחיו את הכאב שבשואה, וחלקם חדלו לקיים תורה ומצוות, לא עלינו.
תשובתו של הרבי לאנשים אלו ידועה במשל, לאדם הנכנס לחדר ניתוח. אותו אדם, שאינו מבין מאום ברפואה, ינסה להבין את מהלכיהם של הרופאים. אך כאשר יניף אחד הרופאים את ידו לקחת את הסכין, יתפרץ אותו אדם וינסה למנוע את ביצוע הניתוח. "הייתכן" - יצעק הוא, "הרי סכין זה לא רק שלא יוסיף לבריאותו של האיש, אלא אף עלולה להמית אותו ולשים קץ לחייו הקשים בלאו הכי".
הרי כל אחד מבין, ממשיך הרבי ומבאר את נקודת המשל, שסכין זה הוא זה שיציל את האדם השוכב כעת על שולחן הניתוחים. לא יעלה על הדעת לומר שהרופא עושה את מעשיו מתוך הפקרות וחוסר התחשבות בפעולותיו של החולה. כך גם כאן, אמנם איננו מבינים את השואה, ונדמים אנו לאותו אדם המנסה להבין את מעשיו של הרופא. אך כמו שבמשל, ברור שהרופא יודע מה הוא עושה ואנו סומכים עליו, כך גם הקב"ה עשה את השואה. איננו יודעים למה, אך אל לנו להסיק מכאן מסקנות שליליות.
יחס הרבי לקדושי השואה
מאז השואה, הרבי התייחס בכבוד לנספים ולשורדים. וכאשר בחוגים אחרים ניסו להציג את השואה כעונש מהבורא על התנהגות לא רצויה, שלל הרבי בתוקף גישות כאלו ואמר אין לראות בשואה עונש או תיקון, וסיבתה אכן אינה מובנת. בחורף תנש"א הרבי זעק על כך בשיחות חריפות במיוחד,בהם נתן מבט עמוק על קדושי השואה[9].
גם לטענות שאין לראות בחללים מקדשי שם שמיים, מכיון שהרוצחים פגעו גם במתבוללים ומשומדים - התייחס הרבי, וציין שמחוץ לגרמניה היו שהמירו דתם וניצלו. כך שכל מי שנהרג בשואה קידש בכך שם שמיים[10].
חב"ד בשואה
חב"ד בשואה הינה סידרה בת חמישים וחמישה מאמרים על תנועת חסידות חב"ד בתקופת השואה. המאמרים נכתבו על ידי הסופר שניאור זלמן ברגר ופורסמו במהלך מספר שנים בשבועון בית משיח.
הסדרה החלה להתפרסם בשנת תשס"ה לרגל שישים שנה לסיום המלחמה והושלמה בשנת תשס"ט.
אודות המניעים לפרסום הסדרה, סופר בשבועון בית משיח כי בחורף תשס"ה, כאשר בעולם החלו לציין אירועי 60 שנה לשחרור אושוויץ וההכנות לחגיגות 60 שנה לניצחון על הנאצים, היו בעיצומן ובאותם ימים ובמערכת בית משיח הוחלט לציין את היובל המיוחד במספר כתבות מסכמות את אשר עברה חסידות חב"ד בימי עברה וזעם. המשימה המורכבת הופקדה בידיו של הסופר הרה"ח ר' שניאור זלמן ברגר שידיו רב לו בהיסטוריה החב"דית. במערכת 'בית משיח' העריכו כי הסדרה חב"ד בשואה תסתכם במספר כתבות מרתקות, אבל איש לא חשב שיגיעו לחמישים וחמש כתבות שירתקו קהלים מגוונים של קוראים, כמו גם להתעניינות מוגברת מאוכלוסיות שונות, שאינן קשורות לחב"ד.
ובפועל בסדרה חב"ד בשואה - עשרות קהילות חב"דיות שנחרבו בימי השואה, "נבנו" מחדש ביד אמן עלי גליון, שורטטו דמויותיה, בתיה, מוסדותיה כמו גם הדמויות החסידיות שסובבו בה. החומר כולו נרקם ונארג בסבלנות רבה מעדויות שנגבו מכלי ראשון, מספרים ובטאונים שאינם מצויים עוד, כמו גם תחקירים אין-סופיים לאיתור ניצולים מקהילות שהיו ואינן[11].
בסדרה נחשפו:
- סיפורי שואה לא ידועים
- מסמכים ותמונות בפרסום ראשון
- קורותיו של אדמו"ר הריי"צ בתקופת השואה: תחת הפגזות, הימלטות לריגא, הנסיעה לניו יורק, הצלה ועזרה לפליטים, רבנים אדמו"רים ועוד.
- סיפור המלא של הצלת הרבי והרבנית חיה מושקא
- קורות קהילות חב"ד החל מהקמתן כולל אירועים חשובים בהתפתחות הקהילות.
- סקירת דמויות ומוסדות
- תשובות רבותינו נשיאינו הקשורים בערים אלו
- קורות הקהילות בזמן השואה.
לקריאה נוספת
- שניאור זלמן ברגר, חב"ד בשואה - סדרה פורסמה בבית משיח בשנים תשס"ה-תשס"ט
- שלום בער לוין, תולדות חב"ד בפולין, ליטא ולטביא
- שלום בער לוין, תולדות חב"ד ברוסיה הסובייטית
- אלה תולדות פרץ - חב"ד בלנינגרד וטשקנט בשואה
- מנחם זיגלבוים, זכרונות ר' מולע - זכרונות שואה- מצור לנינגרד, נדודים, טשקנט, גלות
- שניאור זלמן ברגר, הפרטיזן - ר' זושא וילימובסקי ור' דוד גרשוביץ - פרטיזנים ביחידת ביילסקי
- הלל זלצמן, סמרקנד - פליטים חב"דיים בסמרקנד
- נפתלי צבי גוטליב, יהדות הדממה
ראו גם
קישורים חיצוניים
- השואה ומשמעותה - לקט מקיף ממשנתו של הרבי - באתר צעירי חב"ד (הקישור אינו פעיל, א' בתמוז ה'תשפ"ג)
- סיפורים על השואה
באתר בית חב"ד
- מרדכי מנשה לאופר, "כי צוּרם מכרם וה' הסגירם" במגזין התקשרות מספר 650
- מנחם זיגלבוים, ראיון מקיף עם היסטוריון השואה החב"די ר' שניאור זלמן ברגר - באתר
, , כ"ח ניסן התשע"ד (28.04.2014)
- הרב חיים לוי יצחק גינזבורג, גזרה היא מלפני,
בתוך שבועון בית משיח גליון 955, י"א טבת תשע"ה (הקישור אינו פעיל, א' בתמוז ה'תשפ"ג)
הערות שוליים
- ↑ האדמו"ר בוורשה שלם ובריא -
.
- ↑ ראה בתולדות חב"ד בפולין, ליטא ולטביא, אגרות קודש בכרכים התואמים לתקופות הרלוונטיות, ימי מלך כרך ב, חסדי ישראל, שמן ששון מחבריך בערכים אודות אדמו"רי גור ובעלז
- ↑ ראש המפלגה הנאצית
- ↑ ימי מלך כרך ב
- ↑ תולדות חב"ד בפולין, ליטא ולטביא
- ↑ תולדות חב"ד ברוסיה הצארית,תולדות חב"ד ברוסיה הסובייטית
- ↑ תולדות חב"ד ברוסיה הסובייטית עמוד ריט. יהדות הדממה
- ↑ ראה תולדות חב"ד ברוסיה הסובייטית, תולדות חב"ד בפולין, ליטא ולטביא, היציאה מרוסיה (ספר)
- ↑ ראה שיחת שבת פרשת ויחי תנש"א, ובהערה 116 שם
- ↑ מענה הרבי באתר
- ↑ [http://old2.ih.chabad.info/#!g=1&url=article&id=81529 מנחם זיגלבוים, שבועון בית משיח