בידעו שהוא אינו אלא "רגל" והרבי הוא ה"ראש" הרי הוא מתמסר לגמרי אל הרבי, ומקיים הוראותיו של הרבי מתוך קבלת עול מוחלטת. לכאורה יש מקום לשאלה: כיצד אפשר לומר שהוא בעצמו אין לו ראש - כיוון שנצטווה בתורה להניח תפילין של ראש, על כורחך צריך לומר שיש לו גם ראש?! והמענה על זה מבהיר כ"ק מו"ח אדמו"ר בהשיחה בענין דקבלת עול ד"איש החייל":
דער סאלדאט האט קיין קאפ ניט! מ'האט אמאל געזאגט, אז א סאלדאט האט בלויז א קאפ אויף וואס ער זאל טראגן דעם פאס פון דעם ביקס!
[=החייל אין לו ראש! פעם היו אומרים שראשו של חייל הוא רק בשביל לשאת את חגורת הרובה!]
(משיחת שבת חול המועד סוכות תשי"א)
"חיילי אדוננו מורנו ורבינו, חיילי הרבימשיח צדקנו[1], הוא יוליכנו בטנקים לארצנו עם המבצעים ונש"ק בידינו יבוא ויגאלנו" (מילים וניגון שהושרו בפני המלך המשיח שליט"א רבות וכמ"פ זכו לעידודו - בדרך כלל עידוד קל, אך לעיתים - הנמרץ).
כשניגנו את הניגון בהקפות אצל הרבי בליל שמחת תורהתש"מ פנה אל אחד החסידים (מקנדה) ושאלו האם הוא גם כן מהחיילים... ורמז לו שיצטרף וילך להקפה[2].
ניגון זה הוגדר ע"י הרבי כ'ניגון חסידי' ומעשה שהיה כך היה: בהתוועדות שבת בראשית תשמ"ה החל ר' שלמה קונין לנגן את הניגון אך הרבי עצר את השירה ואמר שיחה חריפה בענין כשעובר מענין הניגון לפעולות נוספות בנושא ובמיוחד לפעולתו של הרב שלום דובער וולפא בחיבור הספר 'יחי המלך'. בין הדברים התבטא הרבי שלמרות שזהו 'ניגון חסידי' הרי ישנם ריבוי ניגונים חסידיים[3].
דברים מאלפים ומעמיקים מפרי עטו של שאר בשרי החסיד הבלתי נשכח החוזר הרב יואל כהן[4]:
מכיון שמטרת כתיבתי אליו הוא (כמ"ש בתחלת מכתבי) "פשוט דורכריידן זיך", ארשה לעצמי להוסיף עוד נקודה:
כאו"א מאתנו מאמין באמונה שלימה (ולזה הוא מחכה ומצפה בכל לבו) שעוד מעט ישלח השי"ת רפואה שלימה לכ"ק אדמו"ר שליט"א ויהיה בריא אולם, ויתגלה ברוב פאר והדר לעיני כל העולם כמלך המשיח!
ומההכרח להבהיר שאין הפירוש שכעת הוא רבי ואח"כ יהיה משיח (איזה ענין אחר). לא! אלף פעמים לא! כי אם, שעוד מעט יתגלה בשלימות הגילוי הרבי שליט"א. עניינו של רבי הוא נשיא, ש"הנשיא הוא הכל". והטעם על זה שהנשיא הוא הכל הוא כי ענין הנשיאות (מלכות) של הרבי הוא שע"י המלכות שלו מתגלית מלכותו של מלך מלכי המלכים הקב"ה (וע"ד המבואר בספר המצוות להצ"צ מצוות מינוי מלך). ולכן כמו שמלך מלכי המלכים הוא אמיתת המציאות של כל הנמצאים, כמו כן הוא בנוגע לנשיאותו ומלכותו של הרבי שליט"א (שהיא המייצגת את מלכותו של מלך מלכי המלכים) היא ג"כ באופן זה ש"הנשיא הוא הכל".
אלא שעכשיו ענין זה עדיין הוא בהעלם ולעתיד לבוא יהיה גילוי ענין זה בשלימות, שבכל דבר ודבר (לא רק באנ"ש ולא רק בכלל ישראל, ולא רק בסוג המדבר אלא גם בחי צומח ואפילו בדומם) יהיה נרגש בגלוי מלכותו של הרבי שליט"א. היינו, שבכל דבר יהיה נרגש אשר "הוי' אלקי ישראל מלך ומלכותו בכל משלה" שנמשכת ומתגלית ע"י נשיאותו ומלכותו של הרבי שליט"א (ביכלתך לחשוב שאני כותב כעת דברים מוזרים, אבל ברצוני לכתוב כעת את מה שהנני חושב).
ולעניות דעתי, אחת הסיבות שכמה ענינים קומען ארויס קרום, היא - מפני שאין שמים לב לנקודה הנ"ל.וכשמפרידים את ההתפשטות מהעצם (היינו אז מ'קאכט זיך אין משיח, או אפילו אומרים שהרבי יהיה משיח, אבל אין מדגישים שזה יהיה לא ענין אחר כי אם נשיאותו של הרבי שליט"א המלך המלך המשיח) - אזי, גם ההתפשטות (דער קאך אין משיח) הוא באופן חיצוני, ועד שלפעמים הוא באופן ד"ויפתוהו בפיהם גו' ולבם לא נכון עמו גו'".
ובכן, מכיון שאנו מצפים ומתכוננים לקבלת פני משיח צדקנו (שלימות הגילוי ד"הנשיא הוא הכל") - הרי עלינו שטעלן זיך הכער מכל השטותים ולהתמסר לגמרי למרותו של נשיאנו שליט"א
↑בתחילה ניגנו את הניגון עם המילים: "חיילי משיח, משיח צדקנו" (כשהמשמעות - שהרבי הוא המלך המשיח - קצת פחות מודגשת) אך עם הזמן השתנו המילים (בתקופת המעבר ניתן לשמוע בהתוועדויות הרבי וכו' שחלק מנגנים בנוסח המיושן וחלק בנוסח המחודש)