שכחה: הבדלים בין גרסאות בדף
מ (החלפת טקסט – " " ב־" ") |
מ (החלפת טקסט – " {{הערה|" ב־"{{הערה|") |
||
שורה 27: | שורה 27: | ||
==דברים הגורמים שכחה== | ==דברים הגורמים שכחה== | ||
*לימוד תורה בלחש {{הערה|הלכות תלמוד תורה לאדה"ז}}. | *לימוד תורה בלחש{{הערה|הלכות תלמוד תורה לאדה"ז}}. | ||
*לבישת שני מלבושים בבת אחת {{הערה|שולחן ערוך אדה"ז ב ג}}. | *לבישת שני מלבושים בבת אחת{{הערה|שולחן ערוך אדה"ז ב ג}}. | ||
*לנגב את ידיו במלבושו אחר [[נטילת ידים]] {{הערה|שו"ע אדה"ז אור החיים קנח יח}}. | *לנגב את ידיו במלבושו אחר [[נטילת ידים]]{{הערה|שו"ע אדה"ז אור החיים קנח יח}}. | ||
*גזיזת [[צפורניים]] שלא כפי הסדר המופיע בהלכה {{הערה|שו"ע אדה"ז אור החיים רסה ג}}. | *גזיזת [[צפורניים]] שלא כפי הסדר המופיע בהלכה{{הערה|שו"ע אדה"ז אור החיים רסה ג}}. | ||
*קריאת כתב בולט שעל גב המצבה{{הערה|קיצור שולחן ערוך קכח יג}}. | *קריאת כתב בולט שעל גב המצבה{{הערה|קיצור שולחן ערוך קכח יג}}. | ||
*אכילת [[לב]] [[בהמה]] או [[עוף]]{{הערה|שם=לבט|קיצור שולחן ערוך לב ט}}. | *אכילת [[לב]] [[בהמה]] או [[עוף]]{{הערה|שם=לבט|קיצור שולחן ערוך לב ט}}. | ||
שורה 41: | שורה 41: | ||
אמרו [[חז"ל]]{{הערה|שם=גח|אבות ג ח}} {{ציטוטון|כל השוכח דבר אחד ממשנתו מעלה עליו הכתוב כאילו מתחייב בנפשו}}, וגם עובר ב[[איסור]] לאו מן ה[[תורה]]{{הערה|שם=צטב|מנחות צט ב}}, שנאמר{{הערה|דברים ד ט}} {{ציטוטון|פן תשכח את הדברים אשר ראו עיניך ופן יסורו מלבבך}} (ו"פן" הוא לשון לאו{{הערה|עירובין צו א}}) וחכמים קבלו שזה מתייחס לא רק ל[[עשרת הדברות]], כי אם, לכל התורה כולה. | אמרו [[חז"ל]]{{הערה|שם=גח|אבות ג ח}} {{ציטוטון|כל השוכח דבר אחד ממשנתו מעלה עליו הכתוב כאילו מתחייב בנפשו}}, וגם עובר ב[[איסור]] לאו מן ה[[תורה]]{{הערה|שם=צטב|מנחות צט ב}}, שנאמר{{הערה|דברים ד ט}} {{ציטוטון|פן תשכח את הדברים אשר ראו עיניך ופן יסורו מלבבך}} (ו"פן" הוא לשון לאו{{הערה|עירובין צו א}}) וחכמים קבלו שזה מתייחס לא רק ל[[עשרת הדברות]], כי אם, לכל התורה כולה. | ||
גם כיום {{הערה|שם=בד|הלכות תלמוד תורה לאדה"ז ב ד}} שנכתבה התורה ולכל אחד יש גישה קלה לספרים, ממשיך וקים איסור זה כי: א. [[מצווה]] של התורה היא [[נצחיות התורה|נצחית]]. ב. מיד כששוכח כבר עובר על האיסור. | גם כיום{{הערה|שם=בד|הלכות תלמוד תורה לאדה"ז ב ד}} שנכתבה התורה ולכל אחד יש גישה קלה לספרים, ממשיך וקים איסור זה כי: א. [[מצווה]] של התורה היא [[נצחיות התורה|נצחית]]. ב. מיד כששוכח כבר עובר על האיסור. | ||
הלומד ושוכח דומה לאשה היולדת וקוברת, וגורם [[גלות]] לבניו{{הערה|סנהדרין צט א}}. | הלומד ושוכח דומה לאשה היולדת וקוברת, וגורם [[גלות]] לבניו{{הערה|סנהדרין צט א}}. |
גרסה מ־06:52, 24 באוגוסט 2020
שכחה היא אי זכרון של הלימוד. זה יכול לקרות מחוסר חזרת החומר, מחולי, או מעשיית דברים האסורים לפי ההלכה משום ש"קשה לשכחה".
ישנה עוד שכחה שהיא אשר היהודי שוכח מהקב"ה ולהיפך.
שכחת הקב"ה ולהיפך
שכחת היהודי מה'
על ידי גאווה מגיעים לידי שכחה מהקב"ה כמו שכתוב[1] "וְרָם לְבָבֶךָ וְשָׁכַחְתָּ אֶת יְהוָה אֱלֹהֶיךָ".
בחסידות מוסבר[2] שיש שני סוגי שכחה:
א. עזיבה, שהוא רק העדר הזכרון, שאינו זוכר את ה' כי אינו מונח רק בתורה ועבודת ה'. ועזיבה זו מגיעה מעצמה בזמן הגלות.
ב. שכחה שאינו רק העדר הזכרון אלא שישנה מציאות של שכחה, שזהו כשהאדם משקיע את כל כוחותיו בעניני עולם הזה.
שכחת ה' את היהודי
כתוב בספר ישעיה[3]: "וַתֹּאמֶר צִיּוֹן עֲזָבַנִי יְהוָה וַאדֹנָי שְׁכֵחָנִי".
בחסידות נשאל[2] איך ה' יכול לשכוח את היהודי הרי כתוב[4] "אין שכחה לפני כסא כבודך"?
ומבואר שכל הענינים שלמעלה תלויים בעבודת האדם למטה. וכשהיהודי שוכח מה' גם ה' כביכול שוכח ממנו. (אך שכחה זו אינה בשם הוי"ה ח"ו כי שם אין שייך שכחה אלא עזיבה כדלהלן).
וכמו שאצל האדם יש שני סוגי שכחה כך גם לגבי הקב"ה.
א. העזיבה שבזמן הגלות. ששם הוי"ה אינו מתגלה בשם אדנ"י דהיינו בעניני העולם. כוונתה של עזיבה זו היא, שדווקא מתוך ההעלם על ידי עבודת האדם, יבוא הגילוי, שאז יש בו יתרון גדול יותר.
ב. שכחה בשם אדנ"י שעל ידי שלא מאיר בו שם הוי"ה גם אצלו נעשה שכחה שאז אין זה רק העדר גילוי, אלא, שגם ישנם העלמות והסתרים. ועזיבה זו מתבטלת על ידי עניית אמן.
דברים הגורמים שכחה
- לימוד תורה בלחש[5].
- לבישת שני מלבושים בבת אחת[6].
- לנגב את ידיו במלבושו אחר נטילת ידים[7].
- גזיזת צפורניים שלא כפי הסדר המופיע בהלכה[8].
- קריאת כתב בולט שעל גב המצבה[9].
- אכילת לב בהמה או עוף[10].
- אכילת מאכל שאכלו ממנו חתול ועכבר[10].
- החלפת נעל שמאל בשל ימין, ותפירת בגד שלבוש בו[11].
- השארת ספר פתוח כשיוצא מהחדר בו לומד[12].
השוכח דבר שלמד
מחמת עצלות
אמרו חז"ל[13] "כל השוכח דבר אחד ממשנתו מעלה עליו הכתוב כאילו מתחייב בנפשו", וגם עובר באיסור לאו מן התורה[14], שנאמר[15] "פן תשכח את הדברים אשר ראו עיניך ופן יסורו מלבבך" (ו"פן" הוא לשון לאו[16]) וחכמים קבלו שזה מתייחס לא רק לעשרת הדברות, כי אם, לכל התורה כולה.
גם כיום[17] שנכתבה התורה ולכל אחד יש גישה קלה לספרים, ממשיך וקים איסור זה כי: א. מצווה של התורה היא נצחית. ב. מיד כששוכח כבר עובר על האיסור.
הלומד ושוכח דומה לאשה היולדת וקוברת, וגורם גלות לבניו[18].
מחמת אונס
כל זה מדובר כששכח בגלל שנתעצל לחזור על לימודו, אך אם שכח כי היה קשה לו להבין[13], או כי היה טרוד בפרנסתו ולא היה לו מספיק זמן לחזור על לימודו[14], אינו מתחייב בנפשו.
שכחן גדול
גם מי שהוא שכחן גדול אינו נפטר מחיוב זה[19], אלא צריך ללמוד כל יום רק קצת ולחזור על מה שלמד פעמים רבות עד שיצליח לזכור וכך ימשיך ללמוד כשהוא חוזר כל קצת זמן על כל תלמודו. ואל ימנע יחשוב שבאופן זה לא יספיק ללמוד הרבה, שהרי על זה נאמר[20] "לא עליך המלאכה לגמור", והיו תלמידים[21] רבים בתקופת הגמרא שהיו בקיאים רק במסכת אחת, וכמה מהם היו בקיאים בשני מסכתות.
עצות לשכחה
- זהירות במקוה טהרה (טבילת עזרא)[22]
- אמירת אחר התפילה שיעור תהילים יומי כפי שנחלק לימי החודש[22]
- נתינת צדקה קודם תפילת שחרית בימות החול[22]
- קביעת לימוד בפנימיות התורה שמוסיפה חיות גם בלימוד גליא דתורה וממילא מוסיפה זכרון[22]
- לימוד בקול רם
- לימוד בבית כנסת
צדיקים ששכחו תלמודם
- יוסף הצדיק שכח תלמודו במצרים[23]. וב"הרחב דבר" שם הסביר שהסיבה היא, כי העוסק בצרכי ציבור משכח תלמודו, אך התעסקותו רצויה כלימוד תורה.
- רב יוסף שכח תלמודו בזקנתו בשל חולי ואביי היה מזכיר לו.
- אבימי שכח תלמודו מחולי ורב חסדא היה מזכיר לו.
- רבי זירא צם ארבעים תעניות כדי לשכוח את התלמוד בבלי וללמוד את התלמוד ירושלמי
שגיאות פרמטריות בתבנית:הערות שוליים
פרמטרים ריקים [ 1 ] לא מופיעים בהגדרת התבנית ==הערות שוליים==
- ↑ דברים ח יד
- ↑ 2.0 2.1 מאמר פרשת עקב תשי"ז
- ↑ מט יד
- ↑ ברכות לב ב
- ↑ הלכות תלמוד תורה לאדה"ז
- ↑ שולחן ערוך אדה"ז ב ג
- ↑ שו"ע אדה"ז אור החיים קנח יח
- ↑ שו"ע אדה"ז אור החיים רסה ג
- ↑ קיצור שולחן ערוך קכח יג
- ↑ 10.0 10.1 קיצור שולחן ערוך לב ט
- ↑ כף החיים על שו"ע יורה דעה קטז ריב א
- ↑ קיצור שו"ע כז ד
- ↑ 13.0 13.1 אבות ג ח
- ↑ 14.0 14.1 מנחות צט ב
- ↑ דברים ד ט
- ↑ עירובין צו א
- ↑ הלכות תלמוד תורה לאדה"ז ב ד
- ↑ סנהדרין צט א
- ↑ הלכות תלמוד תורה לאדה"ז ב ח
- ↑ אבות ב טז
- ↑ ירושלמי שביעית י סוף הלכה ג
- ↑ 22.0 22.1 22.2 22.3 ע"פ אגרות קודש אדמו"ר שליט"א כרך י"א ג'תקמ"ה
- ↑ בראשית רבה ע"ט ה