לעיר זו נודעת עבר יהודי חסידי. רבי מרדכי מנדבורנה עבר לדור בעיר זו באמצע ימי חייו, ושם המשיך את חצרו החסידית אשר מקודם לכן היתה בעיירה [[נדבורנא]]. רבי מרדכי מנדבורנה נודע כבעל מופת שרבים נושעו על ידו ועד עצם היום הזה הוא נודע בעולם הספרות החסידי כגדול בעלי המופתים, וזאת כירושה מאת דודו הצדיק רבי מאיר מפרמישלן.
לעיר זו נודעת עבר יהודי חסידי. רבי מרדכי מנדבורנה עבר לדור בעיר זו באמצע ימי חייו, ושם המשיך את חצרו החסידית אשר מקודם לכן היתה בעיירה [[נדבורנא]]. רבי מרדכי מנדבורנה נודע כבעל מופת שרבים נושעו על ידו ועד עצם היום הזה הוא נודע בעולם הספרות החסידי כגדול בעלי המופתים, וזאת כירושה מאת דודו הצדיק רבי מאיר מפרמישלן.
?עד מתי יהיה זה לנו למוקש
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
שאלת משיחיותו של הרבי מלובביץ' נהפכה זה מכבר לסוגיה ציבורית החורגת בהרבה מגבולות חסידות חב"ד. העובדה שכ-330 שנה אחרי טראומת משיחיות השקר של שבתי צבי שוב נמצא ביהדות גורם חשוב הטוען למשיחיות - לא סתם טענה שמדובר בתקופת גאולה, לטענה זו שותפים רבים, בוודאי בחוגי הימין הדתי-לאומי, אלא משיחיות פרסונלית), משכה גם את תשומת הלב הן של עולם שומרי המצוות, שנדרש לגבש התייחסות ערכית לתופעה, והן של עולם המחקר, שנמצא לו לפתע כר לחקר תופעה משיחית "בזמן אמת", תוך כדי התהוותה.
כשם שהתופעה עצמה מרתקת, כך גם שני סוגי ההתייחסות אליה - הדתית והמחקרית. בתחום הראשון בלטה התייחסותו של מנהיג הציבור הליטאי בישראל (המתנגד מסורתית לחסידות בדיוק בשל החשד שהיא מסתירה מאחוריה שאיפה משיחית), הרב אליעזר שך. הרב שך, שהיה ידוע באופן כללי במנהיגותו החריפה והתקיפה, נהג כך גם כלפי גילויי המשיחיות של חב"ד. מיוחסת לו האימרה כי "חב"ד היא הדת הכי קרובה ליהדות", כלומר מבחינתו עצם התופעה המשיחית כבר הוציאה אותה מחוץ לגבולות היהדות. ראוי לציין שהוא אמר את הדברים עוד לפני פטירת הרבי מלובביץ', בקיץ 1994, אירוע שהחריף עוד יותר את הבעייתיות של המשיחיות החב"דית - כשחוגים נרחבים בתוכה סירבו לקבל את העובדה שהמוות סתם את הגולל על אפשרות משיחיותו של הרבי, ונתלו באמונות סמי-נוצריות שהרבי לא מת אלא "נסתר מן העין", והוא עתיד להתגלות. חוגים אחרים, מצומצמים יותר, הרחיקו לכת באימוץ המודל הנוצרי ואף ייחסו לרבי מעמד של בורא העולם ממש).
הרב ד"ר יצחק קראוס, ראש המדרשה לנשים באוניברסיטת בר-אילן, מגלם בכפל תאריו את כפל ההתייחסות לסוגיה: הפן הפנים-דתי והפן המחקרי. בספרו החדש הוא מבקש להתמודד לעומק עם תופעת המשיחיות החב"דית, לבחון את מקורותיה, סיבות לעיתויה, ההצדקות התיאולוגיות שבהן השתמשה, השלבים השונים בהתפתחותה והאמצעים שבהן מימשה את תפיסתה. כבר בראשית הספר הוא מצביע על עובדה משמעותית: המשיחיות היתה שם מן הרגע הראשון. הוא מצטט בהרחבה את נאומו הראשון של הרבי כ"נשיא" החסידות (התואר המוענק בחב"ד למנהיג) משבט תשי"א (1951), כדי להדגיש שכבר אז דיבר הרבי על דורו כדור ביאת משיח. למעשה, הוא מדגיש שכבר המנהיג שקדם לרבי, חותנו הרי"ץ (הרב יצחק שניאורסון), דיבר על תקופתו כעידן גאולה. חשוב להדגיש שעולם המחקר יודע זה מכבר על קיומו של גרעין משיחי בחב"ד עוד בתקופת האדמו"ר הקודם, אבל מכיוון שהציבור הרחב נוטה לייחס את ההתפרצות המשיחית ל-13 שנותיו האחרונות של הרבי (מאז עודד את שירת השיר "אנחנו רוצים משיח עכשיו", ב-1981), ומכיוון שהספר נועד לציבור הרחב, הרי יש בהחלט חשיבות להדגשה זו גם אם אין בה חידוש מחקרי.
ההצדקה התיאולוגית שבה השתמש הרבי לרעיון שדורו הוא דור משיח היא העובדה שהוא האדמו"ר השביעי של חב"ד (מכאן שמו של הספר). שבע הוא מספר בעל משמעות מיסטית בתרבויות שונות, ובהן היהדות, ובמיוחד בזרם הקבלי-חסידי שלה. בהקשר שלנו, מכיוון שאדמו"רי חב"ד האחרונים ראו עצמם לא כמנהיגים לחסידיהם בלבד אלא לדור כולו, הרי שדורו של האדמו"ר השביעי של חב"ד נחשב כולו כדור בעל מעמד מיוחד. לפי הרבי, זהו הדור שבו צפויה סוף-סוף הגאולה המשיחית המיוחלת.
לפי עמדה זו, לחסידי חב"ד יש תפקיד מיוחד בגאולה הצפויה: מכיוון שפעולותיו של כל יהודי משמעותיות לגבי מימושו של הפוטנציאל המשיחי, עליהם להבטיח שכל יהודי יעשה את חלקו כדי שהפוטנציאל לא יוחמץ. בכך מוטלת על החסידים אחריות היסטורית מרחיקת לכת, כמעט קוסמית, ששכרה בצדה: הכבוד העצום להיות שותפים בתהליך, שפעילותם מתנה את עצם הצלחתו. כך מבין קראוס את כוח המשיכה של המטלות הקשות שהטיל הרבי על חסידיו: מאי-נוחות בעמידה בדוכן תוך ניסיון לחזר אחר יהודים שיניחו תפילין, ועד אי-נוחות גבוהה בהרבה - שליחים שיצאו לקצווי עולם כדי למלא שם את התפקיד שהוטל עליהם במימוש הגאולה. עם זאת, לפי קראוס, הרבי לא העז לבחון את אמונתם של חסידיו באופן מיידי וטוטאלי: הוא העמיס עליהם את משימות הגאולה באופן הדרגתי: ראשית, בניית החצר עצמה, שנמצאה במצב קשה לאחר השואה. משם הוא עבר להפצת החסידות ברחבי העם היהודי, ורק לאחר מכן פנה לשלב השלישי, שלא תיתכן גאולה אוניברסלית בלעדיו - הפצת המסר של חב"ד גם ללא-יהודים.
קראוס בחר להתמקד במחקרו בשני אפיקים: התיאולוגי והמעשי. רוצה לומר: מהי הפילוסופיה הדתית שבאמצעותה ביקש הרבי לשכנע את חסידיו שתקופתו היא אמנם תקופה משיחית; כיצד התפתחה התיאולוגיה הזו מהצבעה על הדור כ"דור גאולה", ועד רמיזות לעצמו (ועוד יותר: מתן לגיטימציה לאחרים להצביע עליו) כמשיח. ברוח דומה, הוא מפרט גם את השלבים המעשיים השונים של מימוש התפיסה המשיחית.
זו כמובן התמקדות לגיטימית, אבל היא משאירה את הסיפור חסר בכמה היבטים חשובים, בעיקר ההיסטורי והסוציולוגי. לדוגמה, מה גרם להתפרצות המשיחית דווקא בעיתוי שבו התפרצה? אם נצא מנקודת הנחה שהקישור ל"דור השביעי" אינו הגורם להתפרצות המשיחית, אלא רק האמצעי שדרכו ביקש הרבי לשכנע את שומעיו לאחר שהחליט לנקוט מדיניות משיחית, יש צורך להצביע על הגורמים ההיסטוריים לכך: משבר השואה? אולי המשבר האישי הכרוך בעובדה שלא היו לו ילדים, וגם לא קרובים אחרים, שיוכלו למלא את מקומו בבוא העת, ולכן היה צורך לשכנע את החסידים שמשימת החסידות מסתיימת בדורו שלו? ואולי זו דווקא ההכרה שההתפתחות הטכנולוגית, בתוספת השכלתו הכללית, בכלל מאפשרות לראשונה לחסידות יומרה משיחית גלובלית? הספר אינו מפרט בסוגיות אלה.
שאלות נוספות שאינן עולות הן: כיצד הגיבו החסידים למדיניות המשיחית? האם מיד נעשתה פופולרית, או שהרבי היה צריך להתגבר על התנגדות בתחום זה? ובכלל, האם התקשה בייצוב מנהיגותו? איך התמודד עם התופעות הסותרות לכאורה את ההנחה שמדובר בעידן משיחי, כמו השואה וההתבוללות? כל אלה הן שאלות נכבדות שהספר אינן מתמודד איתן. ומכאן שסוגיית משיחיותו של הרבי מלובביץ' עוד יכולה לספק כר נרחב למחקר גם עבור חוקרים נוספים.
== רבי אתמר מבישטינא ==
== רבי אתמר מבישטינא ==
גרסה מ־09:32, 23 בינואר 2011
האדמו"ר מבישטניא פ"ת רוכש ספרי קה"ת
חסידות בישטינא היא חסידות שמקורה מהעיר בישטינא השוכנת בחבל מרמרוש שבמדינת רומניה.
לעיר זו נודעת עבר יהודי חסידי. רבי מרדכי מנדבורנה עבר לדור בעיר זו באמצע ימי חייו, ושם המשיך את חצרו החסידית אשר מקודם לכן היתה בעיירה נדבורנא. רבי מרדכי מנדבורנה נודע כבעל מופת שרבים נושעו על ידו ועד עצם היום הזה הוא נודע בעולם הספרות החסידי כגדול בעלי המופתים, וזאת כירושה מאת דודו הצדיק רבי מאיר מפרמישלן.
לאחר פטירת רבי מרדכי מנדבורנה (בסוכות שנת תרנ"ה) מילא את מקומו בעיר זו נכדו ר' אתמר מבישטינא בן בנו ר' ישכר בער מסטמר בוכניא. ר' אתמר נודע כגאון גדול בתורה, היה חתן הגאון המפורסם בדורו ר' ישראל חיים פרידמן רבה של ראחוב ובעל החיבור ההלכתי ליקוטי מהרי"ח, ובכהנו כאדמו"ר בעיר בישטינא פתח ישיבה לבחורים מתעלים בתורה ויראה, ושימש שם כהמורה הוראה לכל הסביבה הסמוכה לעיירה זו. בימי חייו כתב ר' אתמר הרבה חידושי תורה והרבה תשובות בהלכה אשר רובם ככולם נאבדו בשואה. נהרג ע"י הנאצים בימי השואה בתאריך ח' סיון תש"ד.
רבי מרדכי לייפר מבישטינא
בנו ר' מרדכי לייפר, נולד לאביו רבי איתמר, בהגיעו לפרקו, עוד קודם המלחמה, נשא את בת זוגתו. הוא היה לעזר לאביו בהנהגת הבית הוראה ובהשבת תשובות לשואלים. ר' מרדכי ניצל מהמלחמה ועבר לדור בברוקלין שבארה"ב. ברב ענוונותו וצניעותו לא רצה לקבל עליו שום משרה רבנית או אדמורי"ת, למרות שבביתו לא שרר מאומה ואף פת לאכול, גם בקשותיו של האדמו"ר אהרן רוקח מבעלזא זצ"ל ממנו כמה וכמה פעמים להמשיך את הנהגת אבותיו באדמורו"ת לא נענו. למרות שהאדמו"ר מבלז הבטיח לו, שאם יקבל על עצמו את האדמורו"ת תהיה לו עדה של עשרות יהודים בבית מדרשו, ותהיה לו פרנסה ברווח, הוא העדיף לשבת בצנעא על התורה והעבודה, למרות שזה היה כרוך במסירות נפש ממש מאין כסף. בסוף ימיו כשקשתה עליו היציאה מהבית נעתר לבקשת חסידיו ומעריציו ובביתו נפתח בית המדרש דחסידי בישטינא בבורו פרק שבארה"ב.
בנו של ר' מרדכי הוא רבי ישכר בער לייפר שליט"א. לאחר מות אביו קיבל עליו את המשך האדמורו"ת. בתחילה דר בבני ברק ובשנת תשנ"ט העתיק את ביתו לשכונת עמישב שבפאתי העיר פתח תקוה. שם פתח את בית מדרשו אשר מהוה מוקד משיכה לכל דורש ומבקש השם. גם נודע הוא כאוהב ישראל גדול ובזכות זה מאחד הוא בבית מדרשו יהודים מכל החוגים, ורבים הוא משיב מעוון. ייחוד בית המדרש בישטינא בפתח תקוה מהווה בכך שמאכלס בתוכו את כל גווני היהדות. חילונים, דתיים, ספרדים, אשכנזים, חסידים, חסידי חב"ד וליטאים.
ר' ישכר בער הינו בזיו"ר חתנו של ר' נפתלי מוסקוביץ ממעליץ באשדוד. בזיו"ש הינו חתנו של ר' משה חיים מקובר ע"ה - מחשובי חסידי אלכסנדר.
ר' ישכר בער אדוק ומקושר ברבותיו. למרות שהיה גם מקושר לאדמו"ר ר' משולם פייש לוי מטאש, ורבי צבי הירש רוזנבוים מקרטשניף, הוא היה ידוע במיוחד בהתקשרותו לרבי מליובאוויטש.
מידי שנה בשנה עולים רבים וחוגגים את חג הגאולה י"ט כסליו במחיצתו של האדמו"ר מבישטינא, הנמנה על חשובי מפיצי החסידות בדורינו. רבים משחרים לבית מדרשו בפרט בימי שלישי בהם הוא מוסר שיעור בספר 'דרך מצוותיך' ובימי חמישי בהם מוסר שיעור בספר ה'תניא' או ב'ליקוטי תורה' לסירוגין.
לצד החסידים השונים מצויים גם רבים מאנ"ש חסידי חב"ד בפתח תקוה המגיעים להתוועד עד השעות הקטנות של הלילה. בשנת תשס"ז לאחר סיום ההתוועדות בבישטינא בשעה 3:00 לפנות בוקר נסע האדמו"ר ירושלימה - יחד עם רבים מאנ"ש - להשתתף בהתוועדות שערך הרה"ח המשפיע ר' חיים שלום שיחי' דייטש.[1]
בשנת תשס"ח השתתפו בהתוועדות הרב שמואל הבר ראש ישיבת תומכי תמימים בקראון הייטס שנאם על חובת הדור בלימוד החסידות, המשפיע הרב חיים פרוס מכפר חב"ד והמשפיע הרב וועלוול סלאווין מכפ"ח. ראשון הנואמים היה האדמו"ר מבישטינא שקרא לכל חסידיו ומעריציו הרבים להוסיף בלימוד החסידות ולהשתתף בשיעורים בתורת החסידות המתקיימים בבית מדרשו ואף ייסד באותו הזדמנות שיעור נוסף והוא בספר דרך מצותיך. גם השתתפו הרב שניאורסאהן מכפ"ח, והרב אשר דייטש שליח הרבי לפתח תקוה. לקראת סוף ההתוועדות אמר האדמו"ר מבישטינא את המאמר החסידי המפורסם "פדה בשלום נפשי".