אביגדור מילר: הבדלים בין גרסאות בדף
מ (החלפת טקסט – "היתה" ב־"הייתה") |
|||
שורה 17: | שורה 17: | ||
רבי '''אביגדור מילר''' (ר"ח [[אלול]] [[תרס"ח]]-[[י"ז ניסן]] [[תשס"א]]) היה רב חרדי, מחבר ספרים ומרצה ב[[ארצות הברית]], מאחרוני [[תנועת המוסר|בעלי המוסר]] בדורינו, שימש בעת ובעונה אחת [[משגיח]] ב[[ישיבת חיים ברלין]], ומורה ב[[בית יעקב]]. | רבי '''אביגדור מילר''' (ר"ח [[אלול]] [[תרס"ח]]-[[י"ז ניסן]] [[תשס"א]]) היה רב חרדי, מחבר ספרים ומרצה ב[[ארצות הברית]], מאחרוני [[תנועת המוסר|בעלי המוסר]] בדורינו, שימש בעת ובעונה אחת [[משגיח]] ב[[ישיבת חיים ברלין]], ומורה ב[[בית יעקב]]. | ||
==תולדותיו== | ==תולדותיו== | ||
נולד ב[[תרס"ח]] ב[[בולטימור]], למד בבית ספר ציבורי, אחרי הצהרים למד ב[[תלמוד תורה]], ובשעות הלילה למד עם חסיד חב"ד שלימד אותו בחינם. הרב הכיר כל ימיו טובה לאותו חסיד חב"ד, שלימד אותו בחינם תורה מבלי | נולד ב[[תרס"ח]] ב[[בולטימור]], למד בבית ספר ציבורי, אחרי הצהרים למד ב[[תלמוד תורה]], ובשעות הלילה למד עם חסיד חב"ד שלימד אותו בחינם. הרב הכיר כל ימיו טובה לאותו חסיד חב"ד, שלימד אותו בחינם תורה מבלי שהייתה בידו האפשרות לשלם. | ||
בגיל 17 פנה ללמוד ב[[ישיבה יוניברסיטי]], ובסיומה קיבל [[סמיכה לרבנות]] מאת רבני הישיבה. | בגיל 17 פנה ללמוד ב[[ישיבה יוניברסיטי]], ובסיומה קיבל [[סמיכה לרבנות]] מאת רבני הישיבה. |
גרסה מ־07:19, 6 בספטמבר 2020
הרב אביגדור מילר | |
---|---|
[[קובץ:![]() מחבר ספרים ומרצה | |
לידה | ר"ח אלול תרס"ח |
בולטימור | |
פטירה | י"ז ניסן תשס"א |
ניו יורק | |
מקום פעילות | ארצות הברית |
השתייכות | בעלי המוסר |
רבותיו | הרב שר, ראש ישיבת סלבודקא |
רבי אביגדור מילר (ר"ח אלול תרס"ח-י"ז ניסן תשס"א) היה רב חרדי, מחבר ספרים ומרצה בארצות הברית, מאחרוני בעלי המוסר בדורינו, שימש בעת ובעונה אחת משגיח בישיבת חיים ברלין, ומורה בבית יעקב.
תולדותיו
נולד בתרס"ח בבולטימור, למד בבית ספר ציבורי, אחרי הצהרים למד בתלמוד תורה, ובשעות הלילה למד עם חסיד חב"ד שלימד אותו בחינם. הרב הכיר כל ימיו טובה לאותו חסיד חב"ד, שלימד אותו בחינם תורה מבלי שהייתה בידו האפשרות לשלם.
בגיל 17 פנה ללמוד בישיבה יוניברסיטי, ובסיומה קיבל סמיכה לרבנות מאת רבני הישיבה.
בשנת תרח"צ עקב עליית הנאצים לשלטון, ביקש הרב לחזור לארה"ב חבר בכיתתו שהיה לו קשרים עם הקונסול האמריקני בקובנה, סידר לו אשרה לאשתו ולילדיו, שלא נולדו בארה"ב, וכך איפשר את שובו.
בשובו, התמנה לרב בית הכנסת בצ'לסי, ברוינסוויל.
ישיבת חיים ברלין
בשנת תש"ד, שכנע אותו הרב יצחק הוטנר להפוך למשגיח ישיבתו ישיבת רבי חיים ברלין, משרה בה כיהן עד תשכ"ד. בשנת תש"ה קיבל על עצמו למסור שיעורי בישראל הצעירה (Young Israel) בברוקלין, ניו יורק. בשנת תשל"ה, עם השתנות הנתונים הדמוגרפיים בשכונה, הקים הרב מילר את ארגון "בית של תורה" במרכז אושן פארקוויי בפלטבוש, ששימש ככלי העיקרי של הפצת תורתו, עד פטירתו.
בשנת תשמ"ה פתח הרב שמואל מילר, בנו של הרב מילר את ישיבה גדולה "בית ישראל" בפלטבוש, ומינה את אביו למשגיח וראש ישיבה. הוא היה גם מרצה נערץ ומכובד בישיבות רבות ובבית הספר "בית יעקב" והיה אהוב ביותר על תלמידיו לאורך השנים.
הרב מילר היה נואם מוצלח בשפה האנגלית, ומשך אחריו תלמידים רבים מכל החוגים.
במשך תקופה של 50 שנים, מסר למעלה מ2,500 הרצאות באנגלית, חלקם הופצו בקלטות, אך חלק מההרצאות היו גם ביידיש. הוא מסר את רוב הרצאותיו בבית הכנסת הקטן שלו בפלטבוש, אך מאות אלפי עותקים מהקלטות שלו נמכרו. הרב מילר חיבר ספרים רבים על ההיסטוריה היהודית, מחשבת ישראל, תורת האבולוציה, ונושאים אחרים. קלטותיו פופולריות מאוד גם אחרי מותו.
יחסו לחסידות ותנועת חב"ד
למרות שלא היה חסיד, הוא התייחס באהדה לתנועת החסידות ואמר שוודאי שעימם האמת. הוא אמר בשם החפץ חיים שהגיב על הטענות שהחסידים מתפללים לאחר זמן תפילה: אצלם מתפללים מאוחר, ואילו אצל המתנגדים אין מתפללים כלל... בשיחה אחרת כאשר חישב את כל המנהיגים ששינו את פני העולם, כדוגמת רש"י הק', המשיך ומנה את הבעל שם טוב, כשהוא אומר, כי כל העולם היהודי הושפע מתורתו של הבעל שם טוב, וגם המתנגדים לתורת החסידות הושפעו מזיו תורתו, חלקם באופן ישיר - כמו הוא בעצמו שלומד ספרי חסידות, ואם בעקיפין - על ידי החיות המיוחדת שהכניסו החסידים לעולם[1].
הוא עורר על כך שעל האדם לקנוס את עצמו כדי לחייב את עצמו לקיים דברים שהנסיון בהם קשה לו. באחת מקלטותיו שנאמרה לציבור ליטאי הוא התבטא: "אם קמת מאוחר, אל תקנוס את עצמך בעשר דולר, אלא בחמישים דולר, ולא לבית הכנסת בו הינך מתפלל אלא לישיבת תומכי תמימים..."[1]
בחנוכה היה מנהגו לדבר ממסירות נפשם של שלוחי חב"ד ברוסיה[2].
דיעותיו היו חלוקות משל הרבי בנושאי השליחות, ועם זאת סבר ששלוחי הרבי עצמם לא יקרה להם כל נזק ברוחניות מכיון שהרבי נוטל עליהם אחריות מלאה. כאשר שאלו אותו אם הוא חלוק על הרבי הוא הגיב בתימהון: מי אני מולו, כנמלה מול פיל.
זמנו היה יקר מאוד ושמר עליו מכל משמר לנצלו כראוי. בשנת תש"ם, אמר לד"ר יצחק לוין, כי הוא רצה לבקר את הרבי בנוגע ללוח הזמנים שלו המצומצם: הוא רצה לדעת אם הוא צריך להמשיך לתת שיעורים מכיון שהדבר גזל מזמנו. עם זאת, כאשר נודע לו שהפגישות עם הרבי הם בדרך כלל בשעות הלילה המאוחרות, הוא בטל את הפגישה כדי למנוע הפרעה נוספת של לוח הזמנים הקפדני שלו[3]. אחת מהיסודות עליהם חזר תמיד בדרשותיו היה יוקר וחשיבות הזמן.
פטירתו
הרב מילר נלקח למרכז הרפואי רמב"ם זמן קצר אחרי פסח 2001. למרות שבריאותו הפיזית שלו הדרדרה, צלילות נפשו נותרה בעינה עד יום פטירתו.
בארה"ב הוספד על ידי הרב יוסף רוזנבלום, ראש ישיבת שערי יושר, הרב שמואל בירנבאום, ראש ישיבת מיר בארה"ב והרב חיים פנחס שיינברג ראש ישיבת תורה אור. גופתו הועברה לישראל, והלויתו וקבורתו היו בישראל.
הלוויתו יצאה מישיבת מיר בירושלים, עם קהל של 25,000 אנשים נוכחים. הספידו הרב נתן צבי פינקל ראש ישיבת מיר, הרב משה שטרנבוך והרב מתתיהו סלומון שהיה אז בישראל, נקבר בהר הזיתים חלקת תש"ח.
לאחר מותו, הוקמה בית כנסת בשם "נטעי אביגדור" על שמו של הרב מילר בוויליאמסבורג, ברוקלין. בית הכנסת כולל ספרייה של קלטותיו של הרב מילר. מייסד הרב של בית הכנסת הוא הרב אברהם שלמה יבו, אשר מוסר הרצאות על משנתו של מילר.
אמרותיו
- "לימוד מוסר מלמד את האדם איך לחיות, אבל לימוד מסכת בבא קמא מחיה אותו."
קישורים חיצוניים
שגיאות פרמטריות בתבנית:הערות שוליים
פרמטרים ריקים [ 1 ] לא מופיעים בהגדרת התבנית ==הערות שוליים==