חנוכיה
![](/images/thumb/2/2d/%D7%97%D7%A0%D7%95%D7%9B%D7%99%D7%94_770.jpg/250px-%D7%97%D7%A0%D7%95%D7%9B%D7%99%D7%94_770.jpg)
חנוכיה היא כלי ובו תשעה קנים, המשמש להדלקת נרות חג החנוכה. המילה חודשה בשפה העברית, ובעבר מקובל היה לכנותה: "מנורת חנוכה" או "מנורה".
מבנה החנוכיה
שמונה מקני החנוכיה מיועדים להדלקת נרות החג. הקנה הנוסף, התשיעי - מיועד ל'שַמָּש', הנר שאיתו משתמשים להדלקת הנרות (כיון שבנרות עצמם אסור להשתמש). קנה זה נבנה בגובה שונה, על מנת להבדילו משאר הקנים. שאר הקנים צריכים להיות שוים בגובהם.
הוראות הרבי
קני החנוכיה
![]() | ערך מורחב – קני המנורה |
למרות ההבדל בין מספר קני החנוכיה, לאלו של מנורת המקדש - כתב הרבי ש"כדאי לעשות קניהן באלכסון... ולמה לשנות בגוף צורת המנורה שקניה היו ביושר ולא כחצי עיגול"[1].
חנוכיה לכל ילד
בחג החנוכה תשל"ד הורה הרבי שכל ילד ידליק חנוכייה משלו[2]
חנוכית הרבי
![](/images/4/4c/%D7%97%D7%A0%D7%95%D7%9B%D7%99%27_-_%D7%94%D7%A8%D7%91%D7%99.jpg)
הרבי הדליק בדרך כלל בחנוכיית 'פס' ישרה עם גב, עשויה אלומניום, אותה קנה (כפי הנראה) באירופה, או בשנת תש"ב באיסט סייד.
בביתו של הרבי, הרבי היה מדליק את החנוכיה בקומת הכניסה, בצידו הדרומי של סלון הבית, בדלת המפרידה בין הסלון לבין החדרון האחורי הקטן והמטבח. משנת תש"נ החל הרבי להדליק את החנוכיה בחדרו הקדוש ב770. הרבי היה פותח את דלת חדרו הקדוש - בחלל הפתח, ממול למזוזה, הוצב כסא עליו הונחה החנוכיה, בה היה הרבי מדליק. דלת חדרו של הרבי היתה נותרת פתוחה כל משך הזמן הנדרש להדלקה[3].
במשך מספר שנים, כאשר הדליק הרבי בספריית אגודת חסידי חב"ד, הדליק הרבי במנורה אחרת, ישרה, בלא גב. בשנת תשל"ח הדליק פעם אחת במנורת זהב שניתנה לו על-ידי ר' אהרון קליין ועלי' הכיתוב "ערכתי נר למשיחי"[4].
החנוכיה ב-770
החנוכיה ב-770 מעוצבת בדומה למנורת המקדש.
את החנוכיה בנה האמן הירשל פקר בשנת ה'תשמ"ג ביוזמתו של הרב חיים ניסילביץ'.
החנוכיה הודלקה לראשונה בנר שישי של חנוכה ה'תשמ"ג. בתחילה לא היה מקומו של השמש מוגבה, אלא מוטה, והרבי הורה שלא להניח את השמש במקומו כדי שלא יראה שדולקים שבעה נרות, כמו במנורת המקדש. בעקבות זאת הוגבה מקום השמש.
חנוכיות ציבוריות
![](/images/thumb/0/08/%D7%94%D7%97%D7%A0%D7%95%D7%9B%D7%99%D7%94.jpg/250px-%D7%94%D7%97%D7%A0%D7%95%D7%9B%D7%99%D7%94.jpg)
![]() | ערך מורחב – חנוכיה ציבורית |
היוזמה להדלקת חנוכיה ציבורית החלה על ידי שלוחי הרבי במסגרת מבצע חנוכה. בהדלקה זו לא יוצאים ידי חובת המצוה, אך היא נעשית על מנת לפרסם את נס חנוכה באופן המקסימלי לכמה שיותר יהודים. כיום התפשטו החנוכיות הציבוריות לכל פינה ברחבי העולם, מהם במקומות בולטים כמו בבית הלבן, ליד מגדל אייפל ועוד.
היוזמה נתקלה בעבר בהתנגדות עזה מצד חוגים יהודיים שונים באמריקה, כמו הרפורמים ודומיהם, אולם לאחר מאבק משפטי ממושך נחלו חסידי חב"ד ניצחון מוחץ בעידודו של הרבי.
החנוכיה הגדולה בעולם
החנוכיה הגדולה בעולם מוצבת ומודלקת מידי שנה בפינת השדרה החמישית ורחוב 59 באי מנהטן שבניו יורק. החנוכיה דולקת בחסות קון אדיסון - חברת החשמל המקומית. מידי לילה מימות החנוכה מוזמנים אישי ציבור ואנשי עסקים מהשורה הראשונה להדליק את החנוכיה, כאשר המוני אנשים צופים במחזה. את טקס ההדלקה מארגנים צעירי אגודת חב"ד ארצות הברית שתחת ניהולו של הרב שמואל מנחם מענדל בוטמן.
החנוכיה תוכננה על ידי האמן יעקב אגם, בהשראת איור המנורה המקורית מבית המקדש בירושלים על פי הרמב"ם, וקיבלה את הסכמתו ועידודו של הרבי. החנוכיה שוקלת כמעט שתי טונות וגובהה קרוב לעשרה מטרים - הגובה המקסימלי המותר מבחינה הלכתית.
קישורים חיצוניים
- חג חנוכה בקודש פנימה, התקשרות 752
- מדוע הורכבה חנוכיה עגולה על הרכב?, באתר
ג' בטבת ה'תשע"ה
הערות שוליים
- ↑ ליקוטי שיחות חכ"א ע' 169. ובעוד מקומות.
- ↑ שיחות קודש תשל"ד, חלק א' עמוד 174.
- ↑ שטורעם נט., עם מספר תיקונים קלים, והובא (בלא ציון מקור) גם בקובץ 'חנוכה ה'תשע"א', בהוצאת ועד תלמידי התמימים. חג חנוכה בקודש פנימה, התקשרות 752.
- ↑ א' המשמשים (ר' שלמה רייניץ) טוען כי גם בשנות המ"מים ראה פעם אחת את מנורת הזה עם סימני שימוש טריים.