צבא: הבדלים בין גרסאות בדף
אין תקציר עריכה |
(←ברוסיה) |
||
שורה 15: | שורה 15: | ||
===ברוסיה=== | ===ברוסיה=== | ||
בשנות שלטונות ה{{מונחון|צארים|קיסרי רוסיה | בשנות שלטונות ה{{מונחון|צארים|קיסרי רוסיה}}, היו הדרישות לגיוס לצבא חמורות ונוקשות. בנוסף לכך, המצב ה[[רוחניות|רוחני]] במחנות הצבא היה אף הוא גרוע, לדוגמה, אם מפקד היה רואה חייל אשר אוכל רק מאכלים [[כשר|כשרים]], היה מענישו על כי מחליש את עצמו, בשביל להשתמט מהלחימה. וכן בשאר עניני [[תורה]] ו[[מצוות]]. | ||
בשל כך, [[תלמידי התמימים]], התאמצו הרבה להשיג פטור מהצבא, ו[[משפט סטרדוב|לפעמים]], זה גרם לסיבוכים, מאסרים, ומשפטים. | בשל כך, [[תלמידי התמימים]], התאמצו הרבה להשיג פטור מהצבא, ו[[משפט סטרדוב|לפעמים]], זה גרם לסיבוכים, מאסרים, ומשפטים. |
גרסה מ־21:02, 28 באוגוסט 2023
צבא או חיל הוא גוף המארגן ומאמן חיילים, לצורך מלחמה, כבוד, או הטלת פחד.
צבאות שונים
צבאות השם
![]() | ערך מורחב – צבאות השם |
צבאות השם הוא תנועת ילדים ונוער יהודיים, שמטרתו להחדיר בקרב הילדים את המודעות להגברת הצד הטוב ולמלחמה בצד הרע. נוסד בשנת תשמ"א על ידי הרבי. סיסמת הארגון היא: אנו רוצים משיח עכשיו!
צבא הגנה לישראל
![]() | ערך מורחב – צבא הגנה לישראל |
צבא הגנה לישראל (הידוע בעיקר בראשי תיבות: צה"ל או באנגלית: IDF[1]), הוא הזרוע הצבאית המרכזית של מדינת ישראל, המופקד על שמירת ביטחונה וריבונותה.
הרבי העניק יחס מיוחד לחיילי צה"ל באמצעות מכתבים שכתב להם ושליחים ששלח לעודד את רוחם, ואף התעניין בנוגע להתנהלות הצבא באופן פרטני אצל אישי הדרג הצבאי שהגיעו להתייעץ עמו ולהתברך מפיו.
גיוס לצבא גויים
בכל הדורות יהודים נשמרו מללכת לשירות בצבא של גויים. ולשם כך, השתמשו באמתלאות והשתדלויות שונים.
ברוסיה
בשנות שלטונות ה
שגיאות פרמטריות בתבנית:מונחון
לא נמצא templatedata תקין צארים, היו הדרישות לגיוס לצבא חמורות ונוקשות. בנוסף לכך, המצב הרוחני במחנות הצבא היה אף הוא גרוע, לדוגמה, אם מפקד היה רואה חייל אשר אוכל רק מאכלים כשרים, היה מענישו על כי מחליש את עצמו, בשביל להשתמט מהלחימה. וכן בשאר עניני תורה ומצוות.
בשל כך, תלמידי התמימים, התאמצו הרבה להשיג פטור מהצבא, ולפעמים, זה גרם לסיבוכים, מאסרים, ומשפטים.
מספר האדמו"ר הריי"צ[2]: "בשנת תרנ"ט היו הרבה תלמידים שהיו צריכים להתייצב לצבא מיד אחר חג הסוכות. באותה הזדמנות (התוועדות שהתקיימה), אמר אבי לבחורים התמימים: אתם עשו "במשמנינו" ואני מבטיח לכם ש"אל יהי רזון". אמנם חבילה כבדה היא זו, אבל יודע הנני מה שאני מקבל על עצמי. אם ה"משמנים" שלכם יהיו בתורה ומצוות ע"פ דרכי החסידות – מבטיח אני לכם ש"אל יהי רזון". היו אז תלמידים שדברים אלה פעלו בהם שינוי המהות".
גזירת הקנטוניסטים
![]() | ערך מורחב – גזירת הקנטוניסטים |
גזירת הקנטוניסטים (תקפ"ז - כ"ה באב תרט"ז, 1856 - 1827) הוא כינוי למוסד שהתקיים ברוסיה הצארית, שכלל גיוס כפוי של ילדים וצעירים בני הקהילות היהודיות ברוסיה. מוסד זה התקיים כחלק ממדיניות שמטרתה השפעה על אוכלוסיית היהודים, באמצעות 'חינוכו מחדש' של הדור הצעיר והמרת דתם של הילדים המגוייסים בכפייה. החיילים היהודים שגויסו באופן זה לצבא הצאר כונו חיילי ניקולאי[3].
גיוס רבותינו נשיאנו
האדמו"ר הרש"ב
כשנקרא[4] הרבי הרש"ב לצבא, הלך אביו האדמו"ר המהר"ש למושל המחוז, ודרש שיפטרו את בנו מהצבא, כשסירב מושל המחוז, הודיע לו הרבי חד משמעית, שהתוצאה תהיה שווה (היינו שבכל מקרה ישיג לבנו פטור), אלא מה שמבקש מהמושל הוא, רק שיחסוך את נסיעתו למוסקבה לביטול הגזירה שם. ובאם המושל לא יעשה לו טובה זו, זה יעלה לו ביוקר!
כשהמושל לא נענה לבקשתו, ושוב קרא לרבי הרש"ב שיתייצב בלשכת הצבא, נסע הרבי המהר"ש למוסקבה ופעל שיפטרוהו מהצבא.
תוך כדי נסיעת הרבי, חלה המושל, וכעבור זמן קצר, מת בייסורים.
האדמו"ר הריי"צ
מיד לאחר[4] חתונתו של הרבי הריי"צ, ביום הראשון של השבע ברכות, הוא נקרא להתייצב בלשכת הצבא.
הוא צבע את פניו בשחור כדי שיראה מבוגר ויפטרו אותו מהצבא, ואז הוא חזר להתוועדות השבע ברכות כשפניו צבועות בשחור...
הרבי
בזמן שהייתו בפריז, הייתה לרבי תעודה שהעידה שהוא חייל, ופטרה אותו מחיובים רבים[דרוש מקור].