הלל מפריטש
![](/images/thumb/2/2c/%D7%A4%D7%9C%D7%97_%D7%94%D7%A8%D7%9E%D7%95%D7%9F.jpg/180px-%D7%A4%D7%9C%D7%97_%D7%94%D7%A8%D7%9E%D7%95%D7%9F.jpg)
רבי הלל הלוי מ'פאריטש' נולד לאביו ר' מאיר מאליסאוו בשנת תקנ"ה. הסתלק ביום השבת י"א מנחם אב תרכ"ד בעיר חרסון.
מילדותו שקד על לימוד התורה ונקרא "העילוי מחומץ", בגיל 13 היה בקי בש"ס ופוסקים, למד ספרי קבלה, התפלל בכוונות האריז"ל, התנהג בפרישות ועסק בתעניות וסיגופים.
בגיל 13 היה בקי בכל כתבי האריז"ל. נסע לר' מרדכי מטשרנוביל והחל ללכת בדרכי החסידות.
?עד מתי יהיה זה לנו למוקש
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב - תמחוק את כתבת השקר נגד ברסלב
שאלת משיחיותו של הרבי מלובביץ' נהפכה זה מכבר לסוגיה ציבורית החורגת בהרבה מגבולות חסידות חב"ד. העובדה שכ-330 שנה אחרי טראומת משיחיות השקר של שבתי צבי שוב נמצא ביהדות גורם חשוב הטוען למשיחיות - לא סתם טענה שמדובר בתקופת גאולה, לטענה זו שותפים רבים, בוודאי בחוגי הימין הדתי-לאומי, אלא משיחיות פרסונלית), משכה גם את תשומת הלב הן של עולם שומרי המצוות, שנדרש לגבש התייחסות ערכית לתופעה, והן של עולם המחקר, שנמצא לו לפתע כר לחקר תופעה משיחית "בזמן אמת", תוך כדי התהוותה.
כשם שהתופעה עצמה מרתקת, כך גם שני סוגי ההתייחסות אליה - הדתית והמחקרית. בתחום הראשון בלטה התייחסותו של מנהיג הציבור הליטאי בישראל (המתנגד מסורתית לחסידות בדיוק בשל החשד שהיא מסתירה מאחוריה שאיפה משיחית), הרב אליעזר שך. הרב שך, שהיה ידוע באופן כללי במנהיגותו החריפה והתקיפה, נהג כך גם כלפי גילויי המשיחיות של חב"ד. מיוחסת לו האימרה כי "חב"ד היא הדת הכי קרובה ליהדות", כלומר מבחינתו עצם התופעה המשיחית כבר הוציאה אותה מחוץ לגבולות היהדות. ראוי לציין שהוא אמר את הדברים עוד לפני פטירת הרבי מלובביץ', בקיץ 1994, אירוע שהחריף עוד יותר את הבעייתיות של המשיחיות החב"דית - כשחוגים נרחבים בתוכה סירבו לקבל את העובדה שהמוות סתם את הגולל על אפשרות משיחיותו של הרבי, ונתלו באמונות סמי-נוצריות שהרבי לא מת אלא "נסתר מן העין", והוא עתיד להתגלות. חוגים אחרים, מצומצמים יותר, הרחיקו לכת באימוץ המודל הנוצרי ואף ייחסו לרבי מעמד של בורא העולם ממש).
הרב ד"ר יצחק קראוס, ראש המדרשה לנשים באוניברסיטת בר-אילן, מגלם בכפל תאריו את כפל ההתייחסות לסוגיה: הפן הפנים-דתי והפן המחקרי. בספרו החדש הוא מבקש להתמודד לעומק עם תופעת המשיחיות החב"דית, לבחון את מקורותיה, סיבות לעיתויה, ההצדקות התיאולוגיות שבהן השתמשה, השלבים השונים בהתפתחותה והאמצעים שבהן מימשה את תפיסתה. כבר בראשית הספר הוא מצביע על עובדה משמעותית: המשיחיות היתה שם מן הרגע הראשון. הוא מצטט בהרחבה את נאומו הראשון של הרבי כ"נשיא" החסידות (התואר המוענק בחב"ד למנהיג) משבט תשי"א (1951), כדי להדגיש שכבר אז דיבר הרבי על דורו כדור ביאת משיח. למעשה, הוא מדגיש שכבר המנהיג שקדם לרבי, חותנו הרי"ץ (הרב יצחק שניאורסון), דיבר על תקופתו כעידן גאולה. חשוב להדגיש שעולם המחקר יודע זה מכבר על קיומו של גרעין משיחי בחב"ד עוד בתקופת האדמו"ר הקודם, אבל מכיוון שהציבור הרחב נוטה לייחס את ההתפרצות המשיחית ל-13 שנותיו האחרונות של הרבי (מאז עודד את שירת השיר "אנחנו רוצים משיח עכשיו", ב-1981), ומכיוון שהספר נועד לציבור הרחב, הרי יש בהחלט חשיבות להדגשה זו גם אם אין בה חידוש מחקרי.
ההצדקה התיאולוגית שבה השתמש הרבי לרעיון שדורו הוא דור משיח היא העובדה שהוא האדמו"ר השביעי של חב"ד (מכאן שמו של הספר). שבע הוא מספר בעל משמעות מיסטית בתרבויות שונות, ובהן היהדות, ובמיוחד בזרם הקבלי-חסידי שלה. בהקשר שלנו, מכיוון שאדמו"רי חב"ד האחרונים ראו עצמם לא כמנהיגים לחסידיהם בלבד אלא לדור כולו, הרי שדורו של האדמו"ר השביעי של חב"ד נחשב כולו כדור בעל מעמד מיוחד. לפי הרבי, זהו הדור שבו צפויה סוף-סוף הגאולה המשיחית המיוחלת.
לפי עמדה זו, לחסידי חב"ד יש תפקיד מיוחד בגאולה הצפויה: מכיוון שפעולותיו של כל יהודי משמעותיות לגבי מימושו של הפוטנציאל המשיחי, עליהם להבטיח שכל יהודי יעשה את חלקו כדי שהפוטנציאל לא יוחמץ. בכך מוטלת על החסידים אחריות היסטורית מרחיקת לכת, כמעט קוסמית, ששכרה בצדה: הכבוד העצום להיות שותפים בתהליך, שפעילותם מתנה את עצם הצלחתו. כך מבין קראוס את כוח המשיכה של המטלות הקשות שהטיל הרבי על חסידיו: מאי-נוחות בעמידה בדוכן תוך ניסיון לחזר אחר יהודים שיניחו תפילין, ועד אי-נוחות גבוהה בהרבה - שליחים שיצאו לקצווי עולם כדי למלא שם את התפקיד שהוטל עליהם במימוש הגאולה. עם זאת, לפי קראוס, הרבי לא העז לבחון את אמונתם של חסידיו באופן מיידי וטוטאלי: הוא העמיס עליהם את משימות הגאולה באופן הדרגתי: ראשית, בניית החצר עצמה, שנמצאה במצב קשה לאחר השואה. משם הוא עבר להפצת החסידות ברחבי העם היהודי, ורק לאחר מכן פנה לשלב השלישי, שלא תיתכן גאולה אוניברסלית בלעדיו - הפצת המסר של חב"ד גם ללא-יהודים.
קראוס בחר להתמקד במחקרו בשני אפיקים: התיאולוגי והמעשי. רוצה לומר: מהי הפילוסופיה הדתית שבאמצעותה ביקש הרבי לשכנע את חסידיו שתקופתו היא אמנם תקופה משיחית; כיצד התפתחה התיאולוגיה הזו מהצבעה על הדור כ"דור גאולה", ועד רמיזות לעצמו (ועוד יותר: מתן לגיטימציה לאחרים להצביע עליו) כמשיח. ברוח דומה, הוא מפרט גם את השלבים המעשיים השונים של מימוש התפיסה המשיחית.
זו כמובן התמקדות לגיטימית, אבל היא משאירה את הסיפור חסר בכמה היבטים חשובים, בעיקר ההיסטורי והסוציולוגי. לדוגמה, מה גרם להתפרצות המשיחית דווקא בעיתוי שבו התפרצה? אם נצא מנקודת הנחה שהקישור ל"דור השביעי" אינו הגורם להתפרצות המשיחית, אלא רק האמצעי שדרכו ביקש הרבי לשכנע את שומעיו לאחר שהחליט לנקוט מדיניות משיחית, יש צורך להצביע על הגורמים ההיסטוריים לכך: משבר השואה? אולי המשבר האישי הכרוך בעובדה שלא היו לו ילדים, וגם לא קרובים אחרים, שיוכלו למלא את מקומו בבוא העת, ולכן היה צורך לשכנע את החסידים שמשימת החסידות מסתיימת בדורו שלו? ואולי זו דווקא ההכרה שההתפתחות הטכנולוגית, בתוספת השכלתו הכללית, בכלל מאפשרות לראשונה לחסידות יומרה משיחית גלובלית? הספר אינו מפרט בסוגיות אלה.
שאלות נוספות שאינן עולות הן: כיצד הגיבו החסידים למדיניות המשיחית? האם מיד נעשתה פופולרית, או שהרבי היה צריך להתגבר על התנגדות בתחום זה? ובכלל, האם התקשה בייצוב מנהיגותו? איך התמודד עם התופעות הסותרות לכאורה את ההנחה שמדובר בעידן משיחי, כמו השואה וההתבוללות? כל אלה הן שאלות נכבדות שהספר אינן מתמודד איתן. ומכאן שסוגיית משיחיותו של הרבי מלובביץ' עוד יכולה לספק כר נרחב למחקר גם עבור חוקרים נוספים.
מתקרב לאדמו"ר הזקן
כאשר החל ללמוד בספר התניא של אדמו"ר הזקן החליט ללמוד וללמד את תורת חסידות חב"ד.
את אדמו"ר הזקן לא פגש ר' הלל אלא רק שמע את הד קולו [1].
ר' הלל היה חסיד טשרנוביל עד ששמע על חב"ד, ואז רדף אחרי אדמו"ר הזקן ולא הצליח לתפוס אותו. בסוף החליט לארוב לו מראש תחת המטה באכסניא, ותכנן לקפוץ מתחת המטה ולהקשות לו קושיא חמורה במסכת ערכין – כפי שהיה מקובל אז, בתחלת התקרבות לרבי – ואכן הקדימו תחת המטה, שכב שם וחכה שאדה"ז יכנס. כאשר אדה"ז נכנס, שמע אותו רבי הלל אומר בניגון, כדרכו, אברך שיש לו קושיא במסכת ערכין, שקודם יעריך את עצמו. כששמע זאת התעלף על מקומו, ואדה"ז השאירו שם – עשה מה שעשה ונסע משם. רבי הלל התעורר רק אחרי שנסע. כך מסופר שלא זכה לראותו בחייו, והתקשר רק לאדמו"ר האמצעי.
עם אדמו"ר האמצעי
3 שנים עבד על מנת להגיע לדרגא של "טוב באמת" ולאחר הכנה זו נסע לראשונה בחודש אלול תקע"א לליובאוויטש אל אדמו"ר האמצעי ונשאר בסמוך אליו.
משנת תקע"ח החל לנדוד בישובים קטנים על מנת לאסוף כספים לפדיון שבויים ולהחזקת אנשי הצבא היהודים (קנטוניסטים) במאכל כשר, בהתאם להוראת אדמו"ר האמצעי. במושובות אליהם היה מגיע בחבל חרסון, אמר בכל מקום חסידות אף לפני היהודים הפשוטים, זאת על פי הוראת אדמו"ר האמצעי "א ציבלע זאל ווערן אבער חסידות וועט מען חזר'ט" (תהיה בצל אך תחזור חסידות), זאת כיון שאף הנשמה מבינה.
התיישב בעיר פאריטש ואנשי קהילת באברויסק הסמוכה קיבלו את ר' הלל כרב ואב"ד.
אדמו"ר האמצעי מינה אותו למשפיע ושלח אליו בחורים להדריכם בדרך החסידות וכך גם עשה אדמו"ר הצמח צדק.
עם אדמו"ר הצמח צדק
רבי אברהם דוד לאוואט (סב סבו של הרבי) פעל אצל אדמו"ר הצמח צדק שר' הלל ייסע לערי רוסיה מדי שנה להחזקת התורה והיהדות ולהפצת תורת חב"ד ור' הלל חיבב אותו ביותר.
נהג להשמיע לתלמידיו סיפורים מחיי זקני החסידים והנהגתם תוך השמעת ניגונים בין הדברים. הלחין ניגון לפיוט שכתב האר"י הקדוש "אזמר בשבחין".
רשם את כל אשר שמע מרבותיו והוסיף ביאורים משלו, התנהג בתכלית הענווה והשפלות ומסר נפשו גם על דקדוק קל של דברי סופרים ועל הנהגה טובה שהנהיג בנפשו. עד חצות היום לערך עסק בתורה ותפילה, לאחר מכן פתח את דלתות ביתו לכל דורש והשתדל מאוד לסייע ולהטיב לעניים.
פעל על עצמו שיוכל לשלוט על הקורה עמו, בליל שבת כנהוג אצל רבותינו נשיאנו לישון כיון שזמן זה הוא זמן שינה למעלה, פעל ר' הלל כשיגיע זמן זה הוא ירדם, דוגמא נוספת מנהגו של ר' הלל היה לא לעבור על עגלה על גשר, כשהיו מגיעים לגשר היה ר' הלל מתעורר לבד.
נהג להקפיד ברמה עצומה ובמסירות נפש על כל תג ואות, ואף על חומרות נוספות, לדוגמא לא היה נוסע בכבישים שנבנו על ידי הצאר, כן נהג לצום הרבה.
בערוב ימיו לא נראתה הלבנה לקידוש החודש, הכניס ר' הלל פ"נ לאדמו"ר הצ"צ, וכמענה הבטיח לו הצ"צ שתצא הלבנה, לאחר מכן כשנראתה הלבנה אמר שאינו יודע אם כוחותיו היו עומדים לו בגיל כזה לעמוד במקרה שלא תראה הלבנה.
על חסיד שהתבטא פעם שהוא נוהג בחומרא מסוימת כי הינו תלמיד ר' הלל, אמר אדמו"ר המהר"ש; ר' הלל זיכך את הטבע שלו במשך עשרים ושמונה שנים, גם על חסיד שהתבטא לפני הרבי כי ר' ניסן נעמנוב דומה לר' הלל, ענה כ"ק אד"ש בפליאה ר' הלל?!
אחד מהפתגמים הידועים אודות ר' הלל, שלאדמו"ר הצמח צדק היו שני חסידים וחצי, כשלהחצי הכוונה לר' הלל שהיה חצי רבי, עם זאת ביטולו לרבי היה ביטול עצום, שהגיע פעם לר' אהרן מקארלין והלה אמר לפניו חסידות התלהב ר' הלל ואמר, האדון הוא אדון אך לא שלי, והעבד הוא עבד אך לא שלך.
הסתלקותו
בשנת תרכ"ד חל תשעה באב ביום חמישי. ר' הלל היה בעיר ניקולייב והרגיש חולשה. לאחר הצום שאל: 'היכן היו הרבנים?'(שלא אסרו עליו לצום) וביקש שיעבירו אותו במהירות לעיר חרסון היות ונהג שלא לצאת לדרך ביום שישי. לפני חצות יום השישי הגיע לחרסון וביום השבת י"א מנחם אב תרכ"ד החזיר את נשמתו לבורא.
ראשי פרקים מתולדותיו כתב הרבי וזה נדפס בריש ספריו - פלח הרימון על ספרים בראשית ושמות - הוצאת קה"ת.
ספריו
- אמרי נועם - מאמרים על ראש השנה, פורים ושביעי של פסח. נדפס לראשונה בווילנא בשנת תרל"ו על ידי הרב לוי יצחק שימנוביץ ובפעם השניה בשנת תשנ"ה בניו יורק. שם הספר הוא בגימטריה: "הרב הגדול הלל הלוי".
- ליקוטי ביאורים: ביאור קונטרס ההתפעלות ושער הייחוד (נר מצוה ותורה אור)(של אדמו"ר האמצעי).
- מאמרי השתטחות.
- פלח הרימון - על בראשית, שמות, ויקרא ושיר השירים.
לקריאה נוספת
כך התגלה מקום קברו כתבה בשבועון בית משיח מאת נתן אברהם.
הערות שוליים
- ↑ ספר השיחות תרח"צ ע' 276. אגרות קודש אדמו"ר שליט"א חלק ג' ע' קלב