זלמן קליימן
![]() |
ערך זה זקוק לעריכה: הסיבה לכך היא: כתיבה לא אנציקלופדית. | ||
אתם מוזמנים לסייע ולתקן את הבעיות, אך אנא אל תורידו את ההודעה כל עוד לא תוקן הדף. אם אתם סבורים כי אין בדף בעיה, ניתן לציין זאת בדף השיחה. |
![](/images/thumb/0/0e/%D7%A8%27_%D7%96%D7%9C%D7%9E%D7%9F_%D7%A7%D7%9C%D7%99%D7%99%D7%A0%D7%9E%D7%9F.jpg/250px-%D7%A8%27_%D7%96%D7%9C%D7%9E%D7%9F_%D7%A7%D7%9C%D7%99%D7%99%D7%A0%D7%9E%D7%9F.jpg)
![](/images/thumb/0/05/%D7%93%D7%99%D7%95%D7%A7%D7%9F_%D7%A2%D7%A6%D7%9E%D7%99_%D7%A9%D7%9C_%D7%A8%27_%D7%96%D7%9C%D7%9E%D7%9F_%D7%A7%D7%9C%D7%99%D7%99%D7%A0%D7%9E%D7%9F.jpg/250px-%D7%93%D7%99%D7%95%D7%A7%D7%9F_%D7%A2%D7%A6%D7%9E%D7%99_%D7%A9%D7%9C_%D7%A8%27_%D7%96%D7%9C%D7%9E%D7%9F_%D7%A7%D7%9C%D7%99%D7%99%D7%A0%D7%9E%D7%9F.jpg)
הצייר החסיד ר' זלמן קליינמן[1] (נפטר תשנ"ה), היה חסיד חב"ד בעל מסירות נפש וצייר ידוע.
תולדות חיים
נולד ברוסיה לאביו ר' יעקב קליינמן, יליד ורשה שהגיע לרוסיה בזמן מלחמת העולם הראשונה יחד עם אמו ועם אחותו הצעירה, איטה, ולאמו מרת רבקה, ילידת מינסק שברוסיה הלבנה.
בילדותו התגורר בלנינגרד. בקיץ תש"א, כאשר היה בגיל שמונה, פרצה חזית נוספת במלחמת העולם השנייה מול רוסיה הסובייטית. בלית ברירה, לאור המצב נאלצו ר' יעקב קליינמן ורעייתו להוציא מהבית את בתם רחל, ולמסור אותה לבית יתומים נוכרי בסיבירבאזור העיר צ'ילאבינסק. כעבור פחות משנה הופרדו השניים בהוראת הממונים.
בשנת תש"ה הסתיימה מלחמת העולם השנייה, אז התברר כי זוג ההורים, ר' יעקב ורעייתו רבקה שנותרו בלנינגרד, גוועו ברעב הכבד ששרר בעיר באותם ימים.
לאחר המלחמה הוא אותר ע"י דודתו איטה שהביא אותו לבית חמיה, הרב נחום שמריהו ששונקין שלימד אותם לראשונה תורה.
ב'בריחה הגדולה' בשנת תש"ז, יצאה משפחת ששונקין עם 'ילדיהם המאומצים' בני משפחת קליינמן את רוסיה באמצעות פספורטים מזוייפים של אזרחי פולין. לאחר שהות בעיר לבוב, עלו על הרכבת שהובילה אותם אל העיר קרקוב שבפולין. לאחר מכן עשו דרך נדודים לאוסטריה, ומשם לגרמניה ולאחר מכן לתחנת המעבר האחרונה בפריז שבצרפת, שם שהו כשנתיים וחצי.
לאחר שהייה בת שנתיים בצרפת, הם עלו לארץ ישראל באמצעות אניית "ארצה".לאחר תקופת התאקלמות, נכנס זלמן ללמוד בישיבת 'תומכי תמימים' בפרדס בלוד.אהבתו של ר' זלמן לגבי מלאכת הציור, גרמו לעזיבתו את הישיבה ולעבור לגור בכפר חב"ד. שם הוא החל להתמסר למלאכת הציור.
![](/images/thumb/3/3a/%D7%96%D7%9C%D7%9E%D7%9F_%D7%A7%D7%9C%D7%99%D7%99%D7%A0%D7%9E%D7%9F_%D7%91%D7%9E%D7%9C%D7%90%D7%9B%D7%AA%D7%95.jpg/300px-%D7%96%D7%9C%D7%9E%D7%9F_%D7%A7%D7%9C%D7%99%D7%99%D7%A0%D7%9E%D7%9F_%D7%91%D7%9E%D7%9C%D7%90%D7%9B%D7%AA%D7%95.jpg)
![](/images/thumb/4/42/%D7%A0%D7%92%D7%9C%D7%94.jpg/250px-%D7%A0%D7%92%D7%9C%D7%94.jpg)
![](/images/thumb/8/80/%D7%96%D7%9C%D7%9E%D7%9F_%D7%91%D7%A6%D7%91%D7%90.jpg/250px-%D7%96%D7%9C%D7%9E%D7%9F_%D7%91%D7%A6%D7%91%D7%90.jpg)
בשנת תשי"ד הוא התגייס לצבא, במשך תקופת הטירונות התפרסם כשרונו בציור. הרב הראשי לצבא, הרב גורן, העביר אותו לרבנות הצבאית, והטיל עליו לקשט בתי-כנסת במחנות צבא שונים ולאייר את השבועון "מחניים".
בסיום שירותו הצבאי ביקש מהרבי רשות לנסוע לארצות הברית כדי ללמוד ציור. הרבי ענה לושאם רצונך ללמוד ציור, המקום הוא בפריז שבצרפת.
הוא אכן נסע לשם וביקר בתערוכות ובמוזיאונים. שם פגש את בת זוגו, רוזה נייהויז, השניים נשאו בשעה טובה ולאחר נישואיהם הגיעו בני הזוג לקראון הייטס ארצות הברית. הוא היה מקורב לצייר הנדל ליברמן, ואת הקריירה שלו בציור הוא החל באיור העיתון אלגעמיינער זשורנאל.
פטירתו
בגיל צעיר יחסית הסתלק מן העולם, שבע סבל בחייו הקצרים שלו. ביום י"ח מנחם אב תשנ"ה, נפטר בהשאירו אחריו דור ישרים, ילדים ונכדים חסידים אמיתיים, העוסקים בשליחותו של הרבי.
- חתנו הרב שמואל זאיינץ ר"מ בישיבת חב"ד במוריסטאון, הוא בנו של הרב לייבל זאיינץ.
- בנו הרב קליינמן, מגדל העמק.
- בתו
ציוריו החסידיים עדיין ממשיכים 'לחיות' ולהאיר אלפי בתים, ולהמחיש מראות חסידיים אמיתיים עם עוצמות של רגש וחיות מולי"ם רבים משלבים בספריהם את ציוריו.
מציוריו
-
חסידים בריקוד חסידי
-
איור של ריקודים בשמחת תורה
-
חסידים ברוחבה של עיר, כשאחד מהם מבצע קולע
-
חסידים בריקוד
-
ציור עצמי של ר' זלמן, כשהוא מלמד את בנו את הסוגיא של 'שור שנגח את הפרה'
-
חסידים בעבודת התפילה ובהתבוננות בתורת החסידות לפניה
-
חסיד עוסק בעבודת התפילה
-
חסידים נוסעים לרבי
-
יהודים מתפללים ביום הכיפורים
-
אגידת ארבעת המינים בסוכה בערב חג הסוכות