משתמש:שמואל חיים/קבלת הנשיאות של אדמו"ר המהר"ש: הבדלים בין גרסאות בדף
שמואל חיים (שיחה | תרומות) אין תקציר עריכה |
|||
שורה 29: | שורה 29: | ||
ב[[ליובאוויטש]] היו ל[[אדמו"ר המהר"ש]] שמונה דירות בארבע בניינים, בקיץ [[תרכ"ח]] פרצה שריפה ב[[ליובאוויטש]] בה נשרפו כל הבניינים של [[אדמו"ר המהר"ש]], בעקבות כך הקים [[אדמו"ר המהר"ש]] ארבע בניינים חדשים גדולים: | ב[[ליובאוויטש]] היו ל[[אדמו"ר המהר"ש]] שמונה דירות בארבע בניינים, בקיץ [[תרכ"ח]] פרצה שריפה ב[[ליובאוויטש]] בה נשרפו כל הבניינים של [[אדמו"ר המהר"ש]], בעקבות כך הקים [[אדמו"ר המהר"ש]] ארבע בניינים חדשים גדולים: | ||
#בנין גדול (שהיה הגבוה יותר בעיר) שכונה "הזאת הגדול", | #בנין גדול (שהיה הגבוה יותר בעיר) שכונה "הזאת הגדול", שם הוא גר. | ||
#בנין בו גרה הרבנית רבקה וחדר אורחים | #בנין בו גרה הרבנית רבקה וחדר אורחים | ||
#בית כנסת בשם "הזאל הקטן" | #בית כנסת בשם "הזאל הקטן" |
גרסה מ־16:47, 2 בנובמבר 2020
קבלת הנשיאות של אדמו"ר המהר"ש הוא מאורע משפיע בהיסטוריה החב"דית, שהיה מלווה באותם ימים במחלוקת עזה שהובילה בהמשך לפיצול בחב"ד. אדמו"ר המהר"ש קיבל ע-עצמו את הנשיאות בשנת תרכ"ו לאחר הסתלקות אביו, אדמו"ר הצמח צדק.
רקע
בחייו של הצמח צדק היה לכל אחד מבניו בית כנסת משלו בליובאוויטש, ובימי החול כל אחד מהם היה חוזר 'תורות' חסידות כאשר היו פונים אליו קבוצת חסידים בבקשה זו בנוסף על מאמרי הצמח צדק שנאמרו בשבת, והיה מקבל את פניהם של החסידים שהגיעו לבקרו[1][2]. בשונה משאר האחים, לא היה אדמו"ר המהר"ש מקבל את פניהם של רוב החסידים וחוזר לפניהם חסידות והיה מרבה להתרועע עם היהודים הפשוטים ולהתנהג כלפי חוץ בצורה מודרנית[3], אך היה חוזר לעיתים דברי תורה בפני הרשב"ץ והרש"ב מבאריסאוו[4]. כמו כן בשנותיו האחרונות של אדמו"ר הצמח צדק הוא נהג לשלוח את בניו לחזור מאמרי חסידות בעיירות השונות, וחסידי המהרי"ל עשו תעמולה בעיירות שהחסידים יבחרו דווקא במהרי"ל שיבוא לחזור דא"ח בעיירתם[5].
בשנת תרכ"ב, הורה הצמח צדק לבנו הרבי המהר"ש להתחיל לחזור מאמרי חסידות ולקבל חסידים, והורה לחסידים לדרוש ממנו לומר חסידות. מאז החלו קבוצה מגדולי החסידים להתקרב אליו, ביניהם ר' יצחק אייזיק מהומיל, ר' הלל מפאריטש, ר' יקותיאל מליעפלי, הרשב"ץ, ר' פרץ חן, ר' פסח ממלסטובקה ור' יוסף תומרקין[3].
בשנת תרכ"ג נסע הרבי המהר"ש למסע לטיפול בבריאותו. על פי הכרעת הרבי הצמח צדק בין דעות הרופאים, נסע אל קייב. בדרכו עבר בעיירות רבות בהן התגוררו חסידים, וקיים בהן את הוראת הצמח צדק לחזור חסידות, אך לא קיבל איש ליחידות. מסעו התפרסם וכאשר הגיע לקייב נערכה עבורו קבלת פנים גדולה בה השתתפו מלבד חוגי החסידים גם המשכילים. הרבי המהר"ש שהה בקייב עשרה ימים, בהם חזר בכל יום חסידות אך לא קיבל ליחידות. כאשר חזר לליובאוויטש כעבור ארבעה חודשים לקראת חודש תשרי היה נראה כי יתחיל לחזור חסידות שלא כמנהגו עד אז, אך הוא המשיך בדרכו ולא חזר מאמרי חסידות, אך אז נתגלה לכלל החסידים בקיאותו הרבה של אדמו"ר המהר"ש בנגלה ובחסידות[3].
בשנת תרכ"ו, שוב הורה לו אביו אדמו"ר הצמח צדק לחזור חסידות. כך נהג במשך כל החורף, כשאת מאמריו הוא פותח בכך שאת הדברים שמע מפי הצמח צדק, וחתם באיחול שהקב"ה ייתן לו בריאות איתנה. במשך אותו החורף, לא אמר הצמח צדק מאמרי חסידות[3][6].
במקביל הצמח צדק נהג לחזור בין השנים תר"י לשנת תרכ"ד מאמרים מיוחדים לפני אדמו"ר המהר"ש, והיה מקרבו קירובים מיוחדים[7]. וגם כאשר חלה ושכב במיטתו כדי לנוח, המשיך הצמח צדק לבוא אליו מידי יום ולשבת לידו כמה שעות רצופות והיה מספר לו עובדות מיוחדות על אדמו"ר הזקן[8]. וכן אדמו"ר הצמח צדק היה נוהג לכתוב לאדמו"ר המהר"ש פ"נ לעיתים[9].
קבלת הנשיאות
הצמח צדק בתחילה כתב צוואה יחודית בה נכתב דרך מעניינת שרצה בתחילה כיצד ימשיכו את ההנהגה אחריו; שכל בניו יאמרו חסידות וינהיגו את האדמורו"ת יחדיו, אך נתן משקל רב יותר למהרי"ל ולרבי מהר"ש שינהיגו ביחד את הבית הכנסת בליובאוויטש[10]. אך לאחר מכן נכדו רבי שלמה זלמן שניארסון בן המהרי"ל, עשה תעמולה לגבי אביו ואז הצמח צדק הרחיק את המהרי"ל מההנהגה ובמקביל קירב את הרבי המהר"ש.
לאחר התלקות אדמו"ר הצמח צדק, חסידיו של המהרי"ל מקאופוסט, בנו השני של הצמח צדק דרשו שרבם יהיה לרבי ואף עשו לשם זה כל מיני תחבולות[11], ובעקבות המחלוקת שהתעוררה המהרי"ל כתב מכתב לגיסו רבי זלמן בו כתב שצריך לעשות בין האחים דין תורה כדי ליישב את המחלוקת ביניהם[12].
ולכן הוקם בית דין מיוחד שדן בעניין, כדי להחליט איזה מהבנים ירש את הצמח צדק ויכהן בליובאוויטש, הוקם בין דין בו היו חברים שלשה מגדולי חסידי הצמח צדק: ר' פרץ חן, ר' שניאור זלמן פרדקין[13] ור' יוסף תומרקין[14]. הדיינים ציוו על כל הבנים להגיד מאמר חסידות, וכששמעו את מאמר החסידות שאמר אדמו"ר המהר"ש הבית דין קבע שאדמו"ר המהר"ש הוא זה שימשיך את דרכו של הצמח צדק בשושלת נשיאות חב"ד[15].
החלטת בית הדין נבעה בין השאר גם בשל הבקיאות של הרבי המהר"ש בנגלה[15], למרות היותו צעיר יחסית.
לאחר פרסום הפסק דין, בנו בכורו של הצמח צדק רבי ברוך שלום שניאורסון החליט להישאר בליובאוויטש ונקשר לאדמו"ר המהר"ש[16]. בנו השני של הצמח צדק, רבי יהודה לייב נסע בעידוד בנו רבי שלמה זלמן שניאורסון בחודש אלול של שנת תרכ"ו לעיירה קאפוסט שבחבל בלארוס, שם הוא ייסד את חסידות חב"ד קאפוסט, אתו באו מרבית החסידים. הייתה טענה על המהרי"ל ובנו רבי שלמה זלמן שניאורסון שהם אחראים למחלוקת[17], וזה אחד מהסיבות שהמהרי"ל עזב אחר כך את ליובאוויטש ועבר עם חסידיו לעיירה קאפוסט[18]. בנו השלישי של הצמח צדק, רבי ישראל נח נשאר כשנתיים בעיירה ליובאוויטש, ולאחריהם נסע לעיירה ניעז'ין, שם ייסד את חסידות חב"ד - ניעז'ין. בנו החמישי של הצמח צדק, רבי חיים שניאור זלמן נשאר גם הוא כמה שנים בליובאוויטש[19] ולאחריהם נסע לליאדי שם ייסד את חסידות חב"ד - ליאדי. ובן זקוניו של הצמח צדק, אדמו"ר המהר"ש המשיך לגור בעיירה ליובאוויטש והמשיך משם את שושלת חב"ד כרצון אביו הצמח צדק וכפי פסק הבית דין.
מסופר שלאחר הסתלקות אדמו"ר הצמח צדק אמרו כל בניו חסידות, בליל שבת אחד אמר אדמו"ר המהר"ש את המאמר "אז ישירו", למחרת בבוקר אחיו רבי יהודה לייב מקאפוסט אמר את המאמר עם חידוש משלו, למחרת אמר אדמו"ר המהר"ש את המאמר שוב עם עוד חידוש, ואחרי זה אמר המהרי"ל את המאמר עם עוד חידוש, כך זה נמשך עד יום שלישי בערב, אז לאחר שאמר אדמו"ר המהר"ש את המאמר עם החידושים שלו, פנה אליו המהרי"ל ואמר לו:"הפעם אמר אבא, וכנגד אבא אינני רוצה לעמוד"[20]
השנים הראשונות בנשיאות
אדמו"ר המהר"ש עם קבלת הנשיאות החל להתנהג בעשירות מופלגת, כמו כן מיד קנה עגלה רתומה לארבע סוסים שעלתה לו מאות רובלים, שם בעגלה היה אדמו"ר המהר"ש רושם את מאמרי החסידות שלו.[21]
בליובאוויטש היו לאדמו"ר המהר"ש שמונה דירות בארבע בניינים, בקיץ תרכ"ח פרצה שריפה בליובאוויטש בה נשרפו כל הבניינים של אדמו"ר המהר"ש, בעקבות כך הקים אדמו"ר המהר"ש ארבע בניינים חדשים גדולים:
- בנין גדול (שהיה הגבוה יותר בעיר) שכונה "הזאת הגדול", שם הוא גר.
- בנין בו גרה הרבנית רבקה וחדר אורחים
- בית כנסת בשם "הזאל הקטן"
- בנין בן היו חדרים לילדים שם היו מלמדים אותם[22].
ראו גם
הערות שוליים
- ↑ ראה תיאור על כך בכרם חב"ד, אם כי לא ברור אם תורות אלו היו שלהם או חזרה על דבריו של הצמח צדק
- ↑ ראה היכל הבעש"ט, חלק ט"ז, עמ' קס"ח, וכן ראה פירוט על-כך ברשימות תרכ"ו של אדמו"ר הריי"צ
- ↑ 3.0 3.1 3.2 3.3 מבוסס על 'רשימת תרכ"ו' שכתב הרבי הריי"צ מתוך מטרה להדפיס כמבוא ללקוטי תורה - תורת שמואל תרכ"ו, אך הדפסתה שם לא יצאה אל הפועל
- ↑ ספר השיחות אדמו"ר הריי"צ תרצ"ז, עמ' 195
- ↑ היכל הבעש"ט, חלק ט"ז, עמ' קס"א
- ↑ ספר התולדות אדמו"ר המהר"ש, וכן ברשימות היומן, חוברת קמ, עמ' 4. מ'יומן' שנת תרצ"ג
- ↑ חנוך גליצנשטיין, ספר התולדות אדמו"ר מהר"ש עמוד 37
- ↑ חנוך גליצנשטיין, ספר התולדות אדמו"ר מהר"ש עמוד 35
- ↑ ספר קיצור תולדות חב"ד, עמ' 167 למטה
- ↑ נדפס באגרות קודש הצמח צדק.
- ↑ ראה ספר ספריית ליובאוויטש פרק ד' עמ' ל"ו-ל"ז
- ↑ ראה רשימות הרב"ש עמ' מ"ה ועמ' ס"ח, וכן ספר 'עדה ומדינה' עמ' 130
- ↑ הרבי הצמח צדק אמר עליו ש"אפשר לסמוך על הפסק שלו"
- ↑ ראה רשימות היומן חוברות ק"מ, אגרת בעל תורת חסד אגרת ל"ד
- ↑ 15.0 15.1 ספר התולדות עמ' 37, היכל הבעש"ט חלק ט"ז עמ' 172
- ↑ כפר חב"ד גיליון מס' 10 עמ' 8
- ↑ היכל הבעש"ט, ט"ז, 169 - 170
- ↑ בית רבי חלק ג' פרק י'
- ↑ היכל הבעש"ט, חלק י"ח עמ' ק"ג
- ↑ ספר השיחות תש"ה, עמוד 32
- ↑ ספר השיחות תש"ד, עמ' 142
- ↑ ספר השיחות תש"ד עמ' 5-6