בן ציון שם טוב: הבדלים בין גרסאות בדף
אין תקציר עריכה |
אין תקציר עריכה |
||
שורה 2: | שורה 2: | ||
[[תמונה:בן ציון שם טוב.jpg|left|thumb|250px|הרב בן ציון שם טוב]] | [[תמונה:בן ציון שם טוב.jpg|left|thumb|250px|הרב בן ציון שם טוב]] | ||
[[קובץ:בנציון שמטוב.jpg|שמאל|ממוזער|250px|הרב שם טוב]] | [[קובץ:בנציון שמטוב.jpg|שמאל|ממוזער|250px|הרב שם טוב]] | ||
הרב '''בן ציון שם טוב''' ([[תרס"ב]] - ה' | הרב '''בן ציון שם טוב''' ([[תרס"ב]] - [[ה' תמוז]] ה'[[תשל"ה]]) הי' [[שד"ר]] ו[[חסיד]] בעל [[מסירות נפש]]. הי' מקושר בלב ובנפש ל[[רבותינו נשיאנו]] ומסור ל[[כ"ק אדמו"ר שליט"א]]. | ||
==תולדות חייו== | ==תולדות חייו== | ||
שורה 43: | שורה 43: | ||
[[קטגוריה:חסידים מתקופת אדמו"ר שליט"א]] | [[קטגוריה:חסידים מתקופת אדמו"ר שליט"א]] | ||
[[קטגוריה:אישים הטמונים בחלקת חב"ד הר הזיתים]] | [[קטגוריה:אישים הטמונים בחלקת חב"ד הר הזיתים]] | ||
[[קטגוריה:חברי האו"ם החסידי]] |
גרסה מ־00:13, 16 בינואר 2014
![]() |
ערך זה זקוק לעריכה: ייתכן שהערך סובל מפגמים טכניים כגון מיעוט קישורים פנימיים, סגנון טעון שיפור או צורך בהגהה, או שיש לעצב אותו. | ||
אתם מוזמנים לסייע ולתקן את הבעיות, אך אנא אל תורידו את ההודעה כל עוד לא תוקן הדף. אם אתם סבורים כי אין בדף בעיה, ניתן לציין זאת בדף השיחה. |
![](/images/thumb/f/fc/%D7%91%D7%9F_%D7%A6%D7%99%D7%95%D7%9F_%D7%A9%D7%9D_%D7%98%D7%95%D7%91.jpg/250px-%D7%91%D7%9F_%D7%A6%D7%99%D7%95%D7%9F_%D7%A9%D7%9D_%D7%98%D7%95%D7%91.jpg)
![](/images/thumb/0/0b/%D7%91%D7%A0%D7%A6%D7%99%D7%95%D7%9F_%D7%A9%D7%9E%D7%98%D7%95%D7%91.jpg/250px-%D7%91%D7%A0%D7%A6%D7%99%D7%95%D7%9F_%D7%A9%D7%9E%D7%98%D7%95%D7%91.jpg)
הרב בן ציון שם טוב (תרס"ב - ה' תמוז ה'תשל"ה) הי' שד"ר וחסיד בעל מסירות נפש. הי' מקושר בלב ובנפש לרבותינו נשיאנו ומסור לכ"ק אדמו"ר שליט"א.
תולדות חייו
הרה"ח ר' בנציון שמטוב נולד בשנת תרס"ב בעיר דרויא. למד בישיבת תומכי תמימים בפולטבה משנת תרע"ה עד שנת תרפ"ה. ר' בנציון עשה חיל בלימודים ונמנה עם מצטייני התלמידים וכך כותב עליו הרבי הריי"צ: "בנציון שי' הוא בחור למדן וירא שמים בעל כשרון נעלה בלימוד הנגלה והדא"ח, בקי בגמרא ובהרבה הלכות ביו"ד וחו"מ, ועתידות טובות בעילוי הלימוד ניבאו לו".
היה בין עשרה התמימים שאדמו"ר הריי"צ כרת איתם ברית להתמסר עד טיפת דמם האחורנה לעניני יהדות וחסידות. ומסר נפשו בפועל.
בתחילת שנת תרפ"ו שלח הרבי הריי"צ את ר' בנציון ואברך נוסף לעיירות וואהלין, לחזק את היהודים שם בענייני תורה ומצוות. פלך וואהלין היה מקום שבו שלטה ה'יבסקציה' במלוא תוקפה, וברוב הערים לא היו חדרים ומוסדות תורה, והיהודים פחדו לנהל שם חיי תורה ומצוות.
ר' בנציון וחברו הגיעו למקום ו'הפכו' את וואהלין, וכך כותב עליו הרבי הריי"ץ: "הוא הראשון אשר גילה דעתו, כי חפץ הוא בעבודה, וניתן לו פלך ואהלין, לעבדה לנסוע בהעיירות ולעורר ע"ד חדרים, שיעורי לימוד ברבים, תיקוני מקוואות ועוד. שתי שנים ומחצה עבד בעזה"י בחריצות גדולה, וייסד הרבה עשיריות חדרים, ונשא נאומים נלהבים ע"ד קביעות עתים לתורה, לייסד חברות לומדי גמרא, משניות הלכה והגדה, תפארת בחורים, ודברי התעוררות ע"ד טהרת בנות ישראל יחיו, ורוח אחרת לבשה וואהלין. בארבעה מקומות, נוסדו ישיבות גדולות (בחשאי) עם ראשי ישיבות מופלגי תורה, וכשלש מאות תלמידים למדו בהד' מקומות גמרא בעיון רב, ובהנהגה טובה."
בין השאר הוא גם היה מעורר על עריכת שלוש סעודות והי' מספר סיפורי צדיקים וחיזק את החסידות בכלל. ובכל עיר שהיו מגיעים, היו מדווחים לרבי הריי"צ בנוגע למצב הרבנים, החדרים, המקוואות ובתי הכנסת. פעם באמצע הפעילות אסרו אותו, וכאשר לא ענה על שאלותיהם ולא הי' לו תעודה מזהה - שחררו אותו.
בסוף שנת תרפ"ז עלו אנשי ה'יבסקציה' על עקבותיו ואסרוהו, וכך כותב הרבי הריי"צ: "כשלושה חדשים הרגיש, אשר יש לו צל השומר את עקבותיו, וסופר צעדיו, אמנם להיותו מסור ונתון לעבודתו, לא מצא די כח בעצמו לעזוב את המלאכה, ולנסוע על איזה חדשים בנגב אחר, ובאחד הימים בחודש אד"ר פ"ז לכדוהו בעיר אוורוטש, וישלחוהו אסור בכבלי ברזל בשמירה מעולה לעיר חרקוב, וישימוהו בכלא, התפילין נתנו לו, וישב שם כשני חדשים...וימלאו את בקשתו, לתת לו חופש על ימי החג... ובבואו חזרה אמרו לו אשר חפשי הוא לשבת בחרקוב עד אשר יתירו לו לנסוע כלה. חפצם היה לראות במה יתעסק בעת ההיא למען אשר עי"ז יוכלו להיוודע עם מי הוא בא בדברים, ואם כי התעסק בענייני עבודתו, כמובן בסוד גמור, בכל זה ת"ל לא יכלו למצוא דבר".
כשלקחו את הרבי הריי"צ לכלא בי"ד סיון תרפ"ז, באותו יום לקחו אותו בחזרה לכלא (אחרי ששחררו אותו בתנאי שישאר בחרקוב כנ"ל) וחקרו אותו על הפעולות של הרבי הריי"צ והוא כמובן לא גילה כלום.
ר' בנציון הוחזק בכלא חודש נוסף ושוב שחררו אותו בתנאי שישאר בחרקוב. בחשוון תרפ"ח אסרוהו ושלחו אותו בשמירה מיוחדת למוסקבה, ושם הושיבו אותו במבצר, וגם תפילין לא נתנו לו. כאות מחאה עשה שביתת רעב וכשבעה ימים (!) לא בא אוכל לפיו עד שנתנו לו תפילין.ישב בכלא במבצר שלושה חדשים, ואז נידון לשלוש שנות גלות בסיביר. לאחר ששוחרר, אחרי מסכת תלאות ארוכה, המשיך בפעולותיו בהפצת התורה והמצוות בקרב יהודי רוסיה וסביבותיה.
עם תום המלחמה, כאשר ניתנה הרשות לאזרחי פולין שברחו לרוסיה, לחזור למדינתם, נוצרה האפשרות גם לאזרחי רוסיה, להצטייד בתעודות מזוייפות בתור אזרחים פולניים, ולצאת את רוסיה. ר' בנציון ניצל את ההזדמנות ויצא מרוסיה בשנת תש"ז באחת מרכבות המשא שממשלת רוסיה הקצתה לפולניים.
הגיע לפולין ומשם המשיך לאנגליה ושימש כשד"ר של הרבי שליט"א שם. ידוע לכל, ע"ד התמסרותו לרבי, במבצעיו הק', בפרסום תורתו, ובעיקר בהתמסרותו לשכנע את זקני חסידי חב"ד באירופא שיקבלו ע"ע את נשיאותו של הרבי.
הי' ממקימי 'ועד להפצת שיחות' הקים את 'מכון לוי יצחק' באה"ק להדפסת ופרסום תורתו של הרבי בלה"ק. מפורסם בקרב חסידי חב"ד ניגונו המביע רגש מיוחד על הניסים שהתחוללו בימים הקשים ההם: "ניסים ניסים האט געשען...". ר' בנציון זכה להעמיד דור של חסידים, מקושרים, שלוחים של הרבי ברחבי תבל.
ר' בנציון נהרג בה' תמוז התשל"ה בתאונת דרכים ליד כפר חב"ד, ומ"כ בהר הזיתים.
בניו
- ר' אברהם יצחק שם טוב.
- ר' ישראל שמטוב.
- ר' מנחם מענדל ע"ה שמטוב.
- ר' שלום דובער שמטוב.