ערד: הבדלים בין גרסאות בדף
אין תקציר עריכה |
אין תקציר עריכה |
||
שורה 22: | שורה 22: | ||
הרב ליפסקר כיהן כמנהל [[בית חב"ד]] וראש מכון [[בר מצווה]] ערד. | הרב ליפסקר כיהן כמנהל [[בית חב"ד]] וראש מכון [[בר מצווה]] ערד. | ||
הרב ליפסקר הקים בערד אימפריית מוסדות חינוך וארגונים חב"דיים. | |||
נפטר בשנת תש"ע. | |||
ממלא מקומו - חתנו הרב יעקב מנדלסון | |||
==לקריאה נוספת== | |||
לרגל היארצייט הראשון, [[ה' בתשרי]] [[תשע"א]], הוציאה לאור המשפחה ספר ביוגרפיה על הרב בשם "האיש של הרבי בערד", בעריכת ר' [[מנחם זיגלבוים]] ובספר תיעוד תולדותיו וסקירה מפורטת אודות הקמת אימפריית מוסדות וארגוני חב"ד בערד. | |||
==קישורים חיצוניים== | ==קישורים חיצוניים== |
גרסה מ־23:48, 7 בפברואר 2024
המונח "ערד" מפנה לכאן. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו ערד (פירושונים).
עֲרָד היא עיר בדרום ארץ ישראל. היא שוכנת על גבול מדבר יהודה, על רכס כידוד, בגובה של כ-600 מטר מעל פני הים. שטח השיפוט שלה הוא 105,000 דונם, והיא העיר הרביעית בגודל שטח שיפוטה בארץ ישראל (אחרי דימונה, ירושלים ובאר שבע). הרב בן ציון ליפסקר כיהן כגליח ורבה של ערד ובנה בה אימפריית מוסדות. לאחר םטירתו בשנת תש"ע, חתנו הרב יעקב מנדלסון ממלא מקומו בניהול מוסגות חב"ד.
היסטוריה
ערד קרויה על שם עיר קדומה שהייתה באזור המוזכרת בתנ"ך; בשנת תרפ"א הוקם במקום ישוב שלא החזיק מעמד.
בתחילת שנות התש"כ הוחל בתכנון בניית חבל ערד, כשבראש הפרויקט עמד אריה (לובה) אליאב. בכ"ט בתשרי תשכ"ב כתב לו הרבי מכתב, בו הביע תקוה "שכבודו עושה כל התלוי בו לתת תשומת לב הראויה למוסדות צרכי הדת והחינוך במסגרת תכנית הפיתוח"; בסיום המכתב הוסיף הרבי, שאף ששליחת המכתב התעכבה, ובינתיים עזב אליאב את עבודתו בשטח הפיתוח, "בוודאי שיכול גם עתה לנצל השפעתו הטובה בכיוון הנ"ל"[1].
שליח הרב בן ציון ליפסקר
בשנת תשל"ח מונה על ידי הרבי לשליח בעיר ערד ועם הגיעו לעיר נבחר לחבר לשכת הרבנות בערד, כשבחמש שנים הבאות מכהן בפועל כרבה הראשי של העיר.
רבה הראשי של ערד
![](/images/thumb/a/ae/%D7%94%D7%A8%D7%91_%D7%9C%D7%99%D7%A4%D7%A1%D7%A7%D7%A2%D7%A8.png/300px-%D7%94%D7%A8%D7%91_%D7%9C%D7%99%D7%A4%D7%A1%D7%A7%D7%A2%D7%A8.png)
בשנת תשד"מ אף התמנה לרבה הראשי של ערד ועל כך סופר בשבועון כפר חב"ד: בט' בניסן תשמ"ג התקיימו הבחירות הרשמיות לרבנות בערד. הרב ליפסקר התקשר למזכירות הרבי והודיע למזכיר הרב לייבל גרונר שהבחירות עומדות להתקיים תכף. כעבור רבע שעה הוא התקשר שוב, הפעם כדי להודיע על בחירתו. אחר-כך סיפר לו הרב גרונר שעם קבלת הידיעה התפשט על פניו הק' של הרבי "חיוך נפלא של שביעות-רצון מיוחדת במינה". כעבור שבוע וחצי קיבל הרב ליפסקר מהרבי מכתב הנושא את התאריך י"א בניסן תשמ"ג. בתחילת המכתב כתב לו הרבי: "מאשר הנני קבלת הידיעות הטלפוניות, ות"ח", והרבי סיים בברכה "להצלחה רבה ברבנות ובעבודת הקודש בכלל".
בתקופה הקרובה הרבי חיזק ועודד אותו מאוד בעבודת הרבנות בערד. והחיזוק הזה היה נחוץ מאוד, לנוכח הרדיפות החזקות שהתחילו נגדו מיד כשהגיע לערד, גם מצד המימסד הדתי, וגם מצד הציבור הכללי שחלקו התנגד לפעילות החזקה של הפצת יהדות שהרב החדש התחיל לקיים בבתי-הספר בעיר. פתאום ביטלו את ההבטחה שנתנו לו בקשר לקבלת דירה, וניסו להצר את צעדיו בעוד תחומים.
באותן שנים נהג האדמו"ר בעל ה'לב שמחה' מגור לשהות בערד כשבעה חודשים בשנה, מטעמי בריאות, והרב ליפסקר זכה לקיים איתו קשר מיוחד במינו. "יום אחד סיפרתי לו על הרחבת פעילותי בתקופה האחרונה בערד, והוא הגיב במילים: 'יעצט וועסטו שוין פון זיי האבן מערער צרות' [='מעתה יהיו לך מהם צרות רבות יותר']... וכשסיפרתי לרבי מגור על הבעיות שעושים לי גורמים מקומיים, אמר לי: 'הם פשוט רוצים לסלק אותך מכאן'. והמשיך: 'מי שלח אותך לכאן?'...
הרב ליפסקר כיהן כמנהל בית חב"ד וראש מכון בר מצווה ערד.
הרב ליפסקר הקים בערד אימפריית מוסדות חינוך וארגונים חב"דיים. נפטר בשנת תש"ע.
ממלא מקומו - חתנו הרב יעקב מנדלסון
לקריאה נוספת
לרגל היארצייט הראשון, ה' בתשרי תשע"א, הוציאה לאור המשפחה ספר ביוגרפיה על הרב בשם "האיש של הרבי בערד", בעריכת ר' מנחם זיגלבוים ובספר תיעוד תולדותיו וסקירה מפורטת אודות הקמת אימפריית מוסדות וארגוני חב"ד בערד.
קישורים חיצוניים
- הרב מרדכי מנשה לאופר, "עיני הרבי צופות על העיר ערד", התקשרות, גיליון 1343 (שמיני תש"פ)
- הרב מרדכי מנשה לאופר, ""האיש שלי" בערד", התקשרות, גיליון 1344 (תזריע-מצורע תש"פ)
יישובים בארץ ישראל | |
---|---|
| |
(לפי סדר האל"ף בי"ת) |
הערות שוליים
- ↑ אגרות קודש, כרך כב, אגרת ח'תקכ"ג.