אלכסנדר פרידקיס
![](/images/thumb/a/a7/%D7%90%D7%9C%D7%9B%D7%A1%D7%A0%D7%93_%D7%A4.png/300px-%D7%90%D7%9C%D7%9B%D7%A1%D7%A0%D7%93_%D7%A4.png)
ר' אלכסנדר פרידקיס (כ"ד טבת תש"ט - כ' תמוז תשפ"ג) היה מראשי הפעילים בעניני יהדות בדנייפר שבאוקראינה, גבאי ראשי בבית הכנסת המרכזי 'שושנת הזהב' בעיר, ויד ימינו של השליח בעיר הרב קמינצקי.
תולדות חיים[עריכה | עריכת קוד מקור]
נולד בכ"ד טבת תש"ט לר' אברהם ובלה פרידקיס, שזכו להימנות על חברי ההקהילה שהנהיג אביו של הרבי בדנייפר.
כשהיה בגיל 6 התייתם מאביו, ונהג להגיע בקביעות לבית הכנסת לומר קדיש על אביו. והיה הילד היחיד שהגיע במסירות נפש לבית כנסת בתקופה מסוכנת זו.
גם בחייו הבוגרים, היה מהבודדים שהמשיכו לשמור על קיום תורה ומצוות מתוך מסירות נפש אמיתית, ולפעול בעניני היהדות בעיר, והיה היחיד בכל האזור שהתעקש גם בשנים הקשות ביותר ללכת מידי שבת לבית הכנסת, אף שקיבל איומים תכופים שיפוטר מעבודתו.
בכל שנה, נסע למוסקבה יחד עם קודמו בתפקיד, ר' הירש קרול, כדי להביא במסירות נפש 50 טון מצות וצרכי החג לרבבות יהודי העיר ששמרו על הגחלת.
במהלך השנים גם הציעו לרבי לחזור לדנייפר ולהתמנות כממלא מקום אביו ברבנות[1].
עם הגעתו של השליח הרב שמואל קמינצקי לפעול בעיר, סייע לו רבות והיה ליד ימינו של הרב קמינצקי ולעזר רב לשלוחים בדנייפר בפרט ובאוקראינה בכלל.
בשנת תשפ"ב חלה והיה זקוק לטיפול רפואי מקצועי, אך לא הסכים לעזוב את העיר חרף המלחמה הקשה שפרצה, ונותר להפעיל את ענייני היהדות בדנייפר.
רק כשמצבו הגיע למצב של פיקוח נפש ממש, הועבר לטיפול רפואי בגרמניה, ובהמשך הועבר לארץ הקודש ובה השיב את נשמתו ליוצרו, ביום ראשון כ' תמוז תשפ"ג, ונטמן בבית העלמין בקרית מלאכי.
משפחתו[עריכה | עריכת קוד מקור]
- בנו יחידו, ר' אהרון פרידקיס - קריית מלאכי