זלמן נחמיה גולדברג
![](/images/thumb/4/43/%D7%92%D7%95%D7%9C%D7%93%D7%91%D7%A8%D7%92_%D7%96%D7%9C%D7%9E%D7%9F_%D7%A0%D7%97%D7%9E%D7%99%D7%94.jpg/250px-%D7%92%D7%95%D7%9C%D7%93%D7%91%D7%A8%D7%92_%D7%96%D7%9C%D7%9E%D7%9F_%D7%A0%D7%97%D7%9E%D7%99%D7%94.jpg)
הרב זלמן נחמיה גולדברג (המכונה גם הגרז"ן; תרצ"א - ל' מנחם אב תש"פ) שימש כעורך האנציקלופדיה תלמודית, דיין בבית הדין הגדול, אב"ד לדיני ממונות וראש כולל וישיבת דרכי משה.
תולדות חיים
נולד ברוסיה בי' שבט תרצ"א לאביו הרב אברהם גולדברג - שהיה בקשרים טובים עם אדמו"ר הריי"צ[1], ולאמו מרת פריידל. שניים מדודיו של הרב גולדברג למדו בישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש.
בשנת תרצ"ה עלה יחד עם הוריו לארץ הקודש.
הרב גולדברג היה גאון עצום. שימש כדיין בבית הדין הגדול, ראש כולל וישיבת "דרכי משה" סדיגורה שבירושלים. היה אב"ד "הישר והטוב" לדיני ממונות ובשנים האחרונות שימש כעורך ראשי באנציקלופדיה תלמודית.
חותנו הוא הרב שלמה זלמן אוירבך.
נפטר בל' מנחם אב תש"פ.
קשריו עם חב"ד
![](/images/thumb/9/91/%D7%90%D7%91%D7%A8%D7%94%D7%9D_%D7%92%D7%95%D7%9C%D7%93%D7%91%D7%A8%D7%92.jpg/250px-%D7%90%D7%91%D7%A8%D7%94%D7%9D_%D7%92%D7%95%D7%9C%D7%93%D7%91%D7%A8%D7%92.jpg)
במשך השנים עמד הרב גולדברג בקשר הדוק עם הרבי.
הוא שימש כראש כולל בנחלת הר חב"ד בשנותיו הראשונות.
מדי שנה הרב גולדברג מסר שיעור מעמיק בכינוס תורה המאורגן בשיכון חב"ד בירושלים כהוראת הרבי. ושנים רבות מסר גם שיעור בירחי כלה בכפר חב"ד.
בכ"ב שבט תשמ"ח לאחר הסתלקות הרבנית, כל הארץ סערה מהאירוע המצער. לאחר יממה נתלה על דלת בית הכנסת בירושלים פקס שהגיע ובו השיחה המוגהת שאמר הרבי מיד עם תחילת השבעה. בשיחה זו הרבי לקח את הדבר המצער של כ"ב שבט ושם את הדגש על "ביטול ענין המוות על-ידי אהבת ישראל", כאשר הרב זלמן נחמיה גולדברג למד את השיחה, הוא התבטא "הליובאוויטשער נשאר הליובאוויטשער"[2].
בשנת תשנ"ה הצטרף הרב גולדברג לקונגרס הרבנים למען השלום ולמען שלימות הארץ.
הרב גולדברג ידע הרבה בתורת הרבי, ועקב כך עמד בראש הועדה להפצת המאור שבתורה.
הרב גולדברג שימש כ"יועץ הלכתי" למכון הרמב"ם השלם.
הרב גולדברג עמד בראש הפרויקט עיון הלכה של הרב חיים שלום דייטש וכולל צמח צדק (ירושלים).
קישורים חיצוניים
הערות שוליים
- ↑ ניתן לראות באגרות קודש אדמו"ר הריי"צ מכתבים רבים אליו.
- ↑ מאמינים בני מאמינים, מאמר הרב שמעון וייצהנדלר (עמ' 4)