שמעון
![](/images/thumb/6/6c/%D7%A8%D7%90%D7%95%D7%91%D7%9F_%D7%95%D7%A9%D7%9E%D7%A2%D7%95%D7%9F.jpg/250px-%D7%A8%D7%90%D7%95%D7%91%D7%9F_%D7%95%D7%A9%D7%9E%D7%A2%D7%95%D7%9F.jpg)
שמעון היה בנו השני של יעקב אבינו מאשתו לאה, ואבי בני שבט שמעון.
לידתו ושמו
נולד בכ"ח בטבת[1]. התורה מתארת את לידתו: "וַתַּהַר עוֹד, וַתֵּלֶד בֵּן, וַתֹּאמֶר כִּי-שָׁמַע ה' כִּי-שְׂנוּאָה אָנֹכִי, וַיִּתֶּן-לִי גַּם-אֶת-זֶה; וַתִּקְרָא שְׁמוֹ, שִׁמְעוֹן"[2] לאה שהרגישה אהובה פחות אצל יעקב יחסית לרחל, בלידתה את בנה השני אמרה שה' שמע שאני שנואה, ולכן הביא לי בן נוסף והיא זו שקראה שמו שמעון.
מעשה שכם
![]() | ערך מורחב – מעשה שכם ודינה |
לאחר שהתיישב יעקב בשכם, חוטף שכם את דינה אחותו במטרה להתחתן איתה, שכם וחמור אביו מגיעים ליעקב אבינו ומנסים לשכנע אותו להסכים לנישואים ולשתף פעולה בינם לבינו, שמעון ואחיו לוי מסכימים לכך אולם מתנים בכך ששכם יחד עם בני עירו יעשו ברית מילה, ביום השלישי לברית מילה, מגיעים שמעון ולוי והורגים את שכם וחמור ושאר בני העיר, יעקב ששומע על כך מוכיח את השניים קשות.
לאחר סיפור מכירת יוסף וירידתו למצרים ובעקבות כך שהוא פותר לפרעה חלום הוא מתמנה למשנה למלך, בעת שמתחולל רעב בארץ, מגיעים בני יעקב למצרים ופוגשים את יוסף אחיהם ומתיישבים שם. לפני פטירת יעקב, יעקב קורא לבניו ומברך אותם, אולם את שמעון ולוי הוא מוכיח על מעשה שכם.
בחסידות
בתורת החסידות מוסבר כי עניינו של שבט שמעון הוא עניין השמיעה, בשונה מראובן שעניינו הוא ראיה[דרוש מקור].
בניו
- חנוך.
- פלוא.
- חצרון.
- כרמי.
הערות שוליים
- ↑ מעם לועז עמ' תקעט (תרגום יהונתן).
- ↑ ספר בראשית פרק כ"ט פסוק ל"ג.