משתמש:חב"דניק
![](/images/thumb/4/47/%D7%A9%D7%9C%D7%99%D7%97_%D7%A6%D7%99%D7%91%D7%95%D7%A8.jpeg/450px-%D7%A9%D7%9C%D7%99%D7%97_%D7%A6%D7%99%D7%91%D7%95%D7%A8.jpeg)
כק אדמור נשיא דורנו.jpg 718 × 1000, 94 קילו־בייטים שלום לכולם - אני חב"דניק כמו כולם כאן (כמעט כולם)...
הצטרפתי ביום ראשון יום הבהיר י"א ניסן תש"פ.
כבר ביום כ"ז ניסן תש"פ מלאו לי 100 עריכות לאויש"ט.
ביום ב' סיון תש"פ הורשיתי להעלות תמונות.
בע"ה אשתדל לתרום כפי יכולתי, אמנם אתמקד בשיפור ערכים ותיקונים ספרותיים, יותר מאשר ביצירת ערכים, עבודתי העיקרית היא ב, אשמח אם תעזרו לי בנושא.
ניתן לכתוב לי בדף השיחה שלי - בית חב"ד פתוח לכולם.
לחיים ולברכה!!!
ערכים שיצרתי
ערכים ששיפרתי משמעותית
ראו בתרומותי הצנועות יש הרבה ב"ה...
כעת בעבודה
להתוועד עם הרבי
תיבות משתמש | ||||||||||||
|
זוהי השליחות של כל אחד מישראל: אין לו לומר "מה אני ומי אני", ובהעריכו את כוחותיו ואפשרותיו, כמה כבר יוכל לפעול, ובאיזה שטח יוכל לפעול – שהרי אין האמת כן, כיון שאינו הולך לבד, אלא הליכתו היא בשליחות ה"חלק אלקה ממעל ממש", שיש לה שליחות מ"אלקה ממעל ממש", שזרעו בארץ הלזו התחתונה, "וזרעתי' לי בארץ", כדי שיצמח אילן עושה פירות, ועד לאילן תמרים – "צדיק כתמר יפרח".
ואין בזה הגבלות כלל; שליחות והוראה זו, שייכת לכל אחד מישראל, ויכולים לדרוש ממנו זאת!
וע"ד מ"ש בשו"ע ש"כל אדם חייב ליתן צדקה אפילו עני", ו"לא ימנע אדם עצמו פחות משלישית השקל לשנה". וכאמור לעיל (ס"ד), שהגבלת הצדקה מעמידה את נתינת הצדקה למעלה מהגבלה: להיותו עני הרי החיוב שלו בנתינת הצדקה היא בהגבלה הנ"ל, אבל, הגבלה זו מעמידה את הנתינה באופן ש"יחוד זה למעלה הוא נצחי לעולם ועד". ובענין זה ישנו סיפור מבעל ההילולא ש"מאיר" את כל הענין:
בעל ההילולא סיפר אודות אביו, כ"ק אדמו"ר (מהורש"ב) נ"ע, בהיותו בן ט' שנים ומחצה לערך, ואחיו הגדול, הרז"א, שהי' אז בן י"א שנים, ולהיותו בקי בדקדוק הי' מדקדק בתפלתו יותר מאדנ"ע שהי' אז רק בן ט' שנים ומחצה, והי' מקנתר אותו בענינים הקשורים עם תפלה.
פעם בלכתם ל"חדר", שאל הרז"א את אדנ"ע: מדוע ב"מודה אני" יש נקודה לאחרי תיבת "בחמלה", לפני "רבה אמונתך"? והשיב אדנ"ע: כל ענינו של "רבה אמונתך" היא הנקודה, "די פּינטעלע", וכל הענין הוא שהנקודה תתפשט.
כעבור משך זמן דיברו עוד הפעם בענין התפלה, ושאל הרז"א את אדנ"ע: מהו הענין שמתפללים בכל יום? והשיב אדנ"ע: כל זה הוא ענין ה"נקודה" ("די פּינטעלע") הנ"ל שבתחלת היום, כי, ענין התפלה הוא התפשטות הנקודה. והוסיף: תיבת "בחמלה" מופיעה בתפלה ב' פעמים, פעם אחת ב"מודה אני", ופעם שני' בברכת "אהבת עולם", ובפעם השני' אין נקודה, כי, פעולת התפלה היא שהנקודה תתפשט.
וסיים כ"ק מו"ח אדמו"ר, שלאחרי שנים ביאר לו אדנ"ע, שענין הנקודה קאי על נקודת הלב.
(משיחת י' שבט תשכ"ג – תו"מ חלק ל"ו עמ' 116 למטה ואילך).
ערך מומלץ ביותר
יחידות הוא מושג בחסידות שפירושו פגישה פרטית עם הרבי. החסיד נכנס לחדרו הפרטי של הרבי ומקבל הוראות אישיות לעבודת השם שלו ותשובות לשאלותיו.
אצל חסידים נהוג לא לשבת במהלך היחידות וכן לא להושיט את היד לרבי, למרות שהרבי מושיט לו את ידו שלו.
בדור השביעי נערכו היחידויות עם הרבי שלוש פעמים בשבוע - בימים ראשון, שלישי וחמישי. כל סדרת פגישות כזו החלה זמן קצר לאחר תחילת הלילה ונמשכה שעות ארוכות. לעיתים קרה שהמבקר האחרון היה יוצא מחדרו של הרבי לאחר עלות השחר.
משך הפגישות השתנה מאדם לאדם. היו שזכו לשהות במחיצת הרבי דקות בודדות בלבד, אך כל מי שזכה להיכנס ל'יחידות' חש בלי קשר למשכה, כי במהלכה הרבי קשוב כל-כולו לבעיותיו ומאזין בצורה ממוקדת להפליא לבקשתו ולסיפור צרכיו, ויהיו אישיים ככל יהיו.
לערך המלא: יחידות