בבל: הבדלים בין גרסאות בדף
מ (יוסי מ. העביר את הדף משתמש:יוסי מ./אנחה לשם משתמש:יוסי מ./בבל בלי להשאיר הפניה) |
אין תקציר עריכה |
||
שורה 1: | שורה 1: | ||
{{ | {{בעבודה|}} | ||
בָּבֶל הוא שמה של ממלכה ועיר מדינה עתיקה במסופוטמיה. בתקופה הקדומה נקראה שנער. שם בנו את [[מגדל בבל]] במטרה להילחם בקדוש ברוך הוא. | |||
בתקופה מאוחרת יותר גלו לשם בני ישראל לאחר חורבן בית ראשון. במשך 1000 שנים ישבו יהודים בבבל, שם גם נכתב ה[[תלמוד בבלי]]. | |||
בתקופה האחרונה ישבו מעט יהודים בבבל, המפורסם שבהם הוא רבי יוסף חיים בעל ה[[בן איש חי]]. | |||
==הבטחה על חורבן עולמי של העיר בבל== | |||
בנביא [[ישעיהו]]{{הערה|ישעיהו נא, יט-כ}} | |||
ו[[ירמיהו]]{{הערה|ירמיהו נא, כו}}, ישנה נבואה, שאחרי שהעיר בבל תחרב, שוב לא תבנה עוד לעולם. | |||
שרידי העיר נמצאים בעיראק, כ־110 קילומטר מדרום לבגדאד. מהעיר בבל צמחה האימפריה הבבלית ששלטה בשיאה בכל מסופוטמיה ובאזורים רחבים בסהר הפורה. העיר עצמה נבנתה על הפרת, שחילק אותה לשני חלקים שווים. | |||
==ב[[ | ==שמה של הארץ ושפתה== | ||
משמעות השם היא ב[[לשון הקודש]] היא בלבול השפה, בסיפור מגדל בבל: "עַל כֵּן קָרָא שְׁמָהּ בָּבֶל כִּי שָׁם בָּלַל ה' שְׂפַת כָּל הָאָרֶץ."{{הערה|בראשית י"א ט}}. | |||
שפת הארץ הייתה [[ארמית]] - בבלית. | |||
== | ==מלכים שונים בבבל== | ||
במשך אלפי שנים שלטו מלכים רבים מעמים שונים על בבל. רבים מהם מוזכרים ב[[תנ"ך]]: | |||
*[[נבוכדנצאר]] מלך בבל, שבנה מחדש את העיר, [[חורבן בית המקדש|החריב את בית המקדש]], והגלה לבבל את בני ישראל. | |||
*[[אויל מרודך]] בנו של [[נבוכדנצאר]] | |||
*[[בלשצר]] | |||
==גלות בבל== | |||
אחר [[חורבן בית המקדש|חורבן בית ראשון]] הגלה נבוכדנצאר את [[בני ישראל]] לבבל. הגלות לבבל היתה בשלבים: | |||
#גלות יהויכין, המכונה גם '''"גלות החרש והמסגר"'''{{הערה|[[סדר הדורות]] המקוצר}}, התרחשה ב[[אחד עשרה]] שנה קודם חורבן הבית בעקבות מרידה מתמשכת של מלכי יהודה בבבל. תחת יהויכין הומלך בנו צדקיהו. | |||
#גלות לאחר החורבן, לאחר החורבן היתה ההגליה הרצינית של [[בני ישראל]] לבבל, ולפיה החשבת ספירת שבעים שנות גלות בבל. ב[[גלות]] זו הוגלו רוב רובם של [[בני ישראל]] לבבל. | |||
==מרכז התורה בבבל== | |||
בתקופת ה[[אמוראים]] בבל היתה מרכז ה[[תורה]] הגדול ביותר שם פעלו [[ישיבה|ישיבות]]בערים רבות (ביניהם: סורא, פומפדיתא, נהרדעא, ועוד.) ושם נכתב ה[[תלמוד בבלי]] שהוא השכתוב מכל הדרשות, לימודים, ודיונים הלכתיים שנאמרו ב[[ישיבה|ישיבות]]. | |||
{{ | {{הערות שוליים}} | ||
גרסה מ־18:22, 29 ביולי 2020
![]() |
הערך נמצא בשלבי עבודה: כדי למנוע התנגשויות עריכה ועבודה כפולה אתם מתבקשים שלא לערוך ערך זה בטרם תוסר הודעה זו, אלא אם כן תיאמתם זאת עם מניחי התבנית. | ||
אם הדף לא נערך במשך שבוע ניתן להסיר את התבנית ולערוך אותו, אך רצוי לתת קודם תזכורת בדף שיחת הכותבים. |
בָּבֶל הוא שמה של ממלכה ועיר מדינה עתיקה במסופוטמיה. בתקופה הקדומה נקראה שנער. שם בנו את מגדל בבל במטרה להילחם בקדוש ברוך הוא. בתקופה מאוחרת יותר גלו לשם בני ישראל לאחר חורבן בית ראשון. במשך 1000 שנים ישבו יהודים בבבל, שם גם נכתב התלמוד בבלי. בתקופה האחרונה ישבו מעט יהודים בבבל, המפורסם שבהם הוא רבי יוסף חיים בעל הבן איש חי.
הבטחה על חורבן עולמי של העיר בבל
וירמיהו[2], ישנה נבואה, שאחרי שהעיר בבל תחרב, שוב לא תבנה עוד לעולם.
שרידי העיר נמצאים בעיראק, כ־110 קילומטר מדרום לבגדאד. מהעיר בבל צמחה האימפריה הבבלית ששלטה בשיאה בכל מסופוטמיה ובאזורים רחבים בסהר הפורה. העיר עצמה נבנתה על הפרת, שחילק אותה לשני חלקים שווים.
שמה של הארץ ושפתה
משמעות השם היא בלשון הקודש היא בלבול השפה, בסיפור מגדל בבל: "עַל כֵּן קָרָא שְׁמָהּ בָּבֶל כִּי שָׁם בָּלַל ה' שְׂפַת כָּל הָאָרֶץ."[3].
שפת הארץ הייתה ארמית - בבלית.
מלכים שונים בבבל
במשך אלפי שנים שלטו מלכים רבים מעמים שונים על בבל. רבים מהם מוזכרים בתנ"ך:
- נבוכדנצאר מלך בבל, שבנה מחדש את העיר, החריב את בית המקדש, והגלה לבבל את בני ישראל.
- אויל מרודך בנו של נבוכדנצאר
- בלשצר
גלות בבל
אחר חורבן בית ראשון הגלה נבוכדנצאר את בני ישראל לבבל. הגלות לבבל היתה בשלבים:
- גלות יהויכין, המכונה גם "גלות החרש והמסגר"[4], התרחשה באחד עשרה שנה קודם חורבן הבית בעקבות מרידה מתמשכת של מלכי יהודה בבבל. תחת יהויכין הומלך בנו צדקיהו.
- גלות לאחר החורבן, לאחר החורבן היתה ההגליה הרצינית של בני ישראל לבבל, ולפיה החשבת ספירת שבעים שנות גלות בבל. בגלות זו הוגלו רוב רובם של בני ישראל לבבל.
מרכז התורה בבבל
בתקופת האמוראים בבל היתה מרכז התורה הגדול ביותר שם פעלו ישיבותבערים רבות (ביניהם: סורא, פומפדיתא, נהרדעא, ועוד.) ושם נכתב התלמוד בבלי שהוא השכתוב מכל הדרשות, לימודים, ודיונים הלכתיים שנאמרו בישיבות.
הערות שוליים
- ↑ ישעיהו נא, יט-כ
- ↑ ירמיהו נא, כו
- ↑ בראשית י"א ט
- ↑ סדר הדורות המקוצר