אבנר חי שאקי: הבדלים בין גרסאות בדף
מ (החלפת טקסט – " יחידות " ב־" יחידות ") |
מ (החלפת טקסט – "אייר " ב־"אייר ") |
||
שורה 52: | שורה 52: | ||
כשעבר בחלוקת דולרים בעת שהיה אצל הרבי בשנת [[תשמ"ח]] יחד עם משפחתו, הוציא הרבי מעטפה עם סכום כסף גדול ונתנם לו בשביל ההוצאות עבור המחקר. | כשעבר בחלוקת דולרים בעת שהיה אצל הרבי בשנת [[תשמ"ח]] יחד עם משפחתו, הוציא הרבי מעטפה עם סכום כסף גדול ונתנם לו בשביל ההוצאות עבור המחקר. | ||
נפטר בליל [[שבת]] קודש, י"ט אייר [[תשס"ה]]. | נפטר בליל [[שבת]] קודש, י"ט [[אייר]] [[תשס"ה]]. | ||
==התנועה להסברה דתית בישראל== | ==התנועה להסברה דתית בישראל== |
גרסה מ־21:22, 24 באוגוסט 2016
![](/images/thumb/2/20/%D7%A9%D7%90%D7%A7%D7%99.jpg/250px-%D7%A9%D7%90%D7%A7%D7%99.jpg)
הפרופסור אבנר חי שאקי, פרופסור למשפטים, נולד בצפת בשנת תרפ"ו. הוא כיהן כחבר כנסת מטעם המפד"ל בכנסת השביעית ובמושבי הכנסת ה-11-14. שאקי כיהן כסגן שר החינוך והתרבות בכנסת השביעית וכשר לענייני דת בכנסת ה-12.
השר שאקי היה מהלוחמים הגדולים למען גיור כהלכה ולתיקון חוק השבות. קידש שם שמיים כאשר פרש מהממשלה בגלל אי-תיקון חוק מיהו יהודי. כתוצאה ממעשהו זה זכה לקירובים רבים מהרבי ואף זכה לשהות ביחידויות אצל הרבי למעלה משש שעות.
פרופסור שאקי התגורר ברמת אביב, היה ידיד אמת של ישיבת חב"ד במקום, והקפיד להשתתף בכל האירועים שאורגנו על ידה.
נפטר בליל שבת קודש, י"ט אייר תשס"ה.
קשריו עם הרבי
![](/images/thumb/6/63/%D7%A9%D7%90%D7%A7%D7%99_%D7%90%D7%A6%D7%9C_%D7%94%D7%A8%D7%91%D7%99.jpg/250px-%D7%A9%D7%90%D7%A7%D7%99_%D7%90%D7%A6%D7%9C_%D7%94%D7%A8%D7%91%D7%99.jpg)
הקשר שלו עם הרבי החל בשנת תשל"ב בעקבות הצבעתו בכנסת למען הוספת המילה 'כהלכה' לחוק מיהו יהודי.
בעקבות אותה הצבעה דרמטית, התפטר מהכנסת. היתה זו הכנסת הראשונה בה היה חבר מטעם המפד"ל ומטעמה כיהן כסגן שר החינוך.
כמה לילות לאחר אותה הצבעה, הגיע אליו עו"ד יחיאל גרטנר ומסר עבורו מסר מהרבי. הוא סיפר לפרופסור שאקי שהרבי ביקש ממנו לבקר אצלו מיד כשיגיע לארץ הקודש וימסור לו 'יישר כח' על ההצבעה בעד תיקון החוק והוסיף ברכות עד בלי די.
הרבי הוסיף - ציין גרטנר - כי ישמח מאוד לפגוש את פרופסור שאקי כשיבוא לניו יורק.
פגישתו הראשונה עם הרבי
חודש ימים לאחר מכן נסע לארצות-הברית. בהוראת הרבי חיכה לו בשדה התעופה ר' יקותיאל ראפ. בשמחת תורה הרבי הושיב אותו לידו בהתוועדות ונתן לו תודה והוקרה על מאבקו.
הרבי הזכיר בכמה התוועדויות את 'קידוש ה שעשה, כאשר הביטוי של הרבי היה שזה הצבעה של קידוש שם שמים, וסוף הדבר הזה לנצח.
בהמשך נכנס ליחידות בשעה אחת בלילה, יחידות שארכה כשלוש שעות. במהלך היחידות סיפר לרבי כיצד התחיל להיאבק על "מיהו יהודי". הרבי אמר לו שהוא כבר ראה את החוברת שהוציא לאור בנושא.
באותה יחידות נתן לו הרבי את הכיוון להמשך המאבק. הרבי אמר שכדאי להעמיק ולהרחיב ולפתח את שנכתב בחוברת על מיהו יהודי, הרבי גם סייע לו בהוצאות הכספיות של המחקר שערך בנושא מיהו יהודי, ואמר שיעזור בכל מה שיצטרך.
במשך כל היחידות הרבי חזר ואמר כ-20 פעם "יישר כח", למעשה בכל פעם שנושא פרישתו עלה בשיחה.
הרבי אמר בין השאר: "ספורטאי אמיתי עושה כמה צעדים לאחור לפני שהוא עומד לתת זינוק קדימה. עכשיו אתה נמצא בשלב של כמה צעדים אחורה", ואז הוסיף הרבי: "אמנם היית צריך להתפטר מתפקידך אבל אתה עוד תחזור בכבוד גדול ותהיה שר!"
נבואת הרבי התגשמה
שנים רבות לאחר מכן הגיעו ראשי המפד"ל לביתו, והציעו לו מקום מכובד לכנסת, כאשר אחר-כך נבחר ליו"ר המפד"ל והשר לענייני דת.
שכשנבחר לתפקיד יו"ר המפד"ל היה אצל הרבי בשנת תשמ"ח בהתוועדות. הרבי דיבר עליו במהלך ההתוועדות ואמר: כל מאורע שקורה לאדם ועל אחת כמה וכמה מאורע חריג שלא בדרא דאוני, שבא לו בהפתעה גמורה - צריך לנצלו באופן שעל ידי זה יתוסף בענייני יהדות תורה ומצוותיה.
ולדוגמה: אדם שעלה לגדולה על ידי מינוי דרבים, מינוי שאושר וכו' עליו לדעת שהמטרה והתכלית שבשבילה נתמנה ועלה לגדולה היא - כדי שינצל את מעמדו זה להוסיף בחיזוק והפצת תורה ויהדות... גם כשרואה שישנה התנגדות, מניעות ועיכובים, וכל שיוסיף בחיזוק והפצת תורה ויהדות - הרי, לא זו בלבד שאין זה גורם לו חלישות ח"ו, אלא אדרבה, המניעות והעיכובים מעוררים אצלו כוחות נעלמים להתגבר ולהוסיף ביתר שאת וביתר עז בהפצת היהדות, וזוהי הסיבה האמיתית להתנגדות כו' - מכיון שרוצים מלמעלה שעבודתו תהיה באופן של התגברות יתירה ולכן אין לו מה להתפעל מהמניעות והעיכובים, ואדרבה להתגבר עליהם כו' ביודעו נאמנה ש"דבר אלוקינו יקום לעולם".
כשעבר פרופסור שאקי בחלוקת דולרים בשנת תשמ"ח, הרבי שאל אם הוא זוכר את מה שאמר לו בקשר למשל עם הספורטאי שעושה מספר צעדים אחורה בשביל לזנק קדימה.
היחידות השניה אצל הרבי
היחידות השניה התקיימה בקיץ תשל"ה. כשנכנס לרבי הגיש לפניו את מחקרו בנושא "מיהו יהודי". הרבי דפדף במחקר שהיה עם 1200 עמודים במשך חצי שעה והתחיל לשאול ולהעיר על תוכן הדברים שכתב.
לאחר היחידות, הרבי הוציא מכתב בו הוא פונה שיעזרו לו בהוצאת הספר, וכך כתב: נעם לי להוודע אשר עומד מר לגמור בקרוב מחקר ממצה בקשר עם חוק השבות (מיהו יהודי) בהמשך למאבק המבורך מאז ומקדם, בהבעי' המפורסמת האמורה דמיהו יהודי... ותקותי חזקה אשר מי שיש בידו לסייעו במימון המחקר והכנתו לדפוס והו"ל - מסייע לו בחפץ לב לתת למר האפשרות להוציא לפועל כל האמור בהקדם זמן ובאופן ובצורה מתאימה... וחזקה על בני ישראל אשר נותנין בעין יפה לכל כיוצא בהאמור, ובפרט בקשר עם הבעיה האמורה, מיהו יהודי, המעמידה בסכנה שלמות עמנו עם בני ישראל הקשורה בשלימות ארצנו ארץ ישראל.
בסיום המכתב הרבי הוסיף חלק המרמז גם על המאבק בתוככי המפלגה: ואשרי חלקם של כל אחד ואחד הלוקחים חלק בניצחון ההלכה מבלי להתבייש מפני המלעיגים ואפי' הם מתוך חבריו מלפנים.
בחודש כסלו תשמ"ז, הרבי אף הנחה את הקוים שהיה צריך להוסיף במחקרו, וכך כתב: "בנוגע למהדו"ת דספרו: לכאורה התפתחות העניין הוכחה דצ"ל [דצריך להיות] הוספה בביאור: 1. דאין שליח לדבר עבירה (ואין נפק"מ מי המשלח). 2. דבנ"י [דבני ישראל] מסנ"פ [מסירות נפש] בפועל שלא לכתוב על קרן השור אפילו, ומבלי כל עשיה נוספת כלל שאין להם חלק בה'"
כשעבר בחלוקת דולרים בעת שהיה אצל הרבי בשנת תשמ"ח יחד עם משפחתו, הוציא הרבי מעטפה עם סכום כסף גדול ונתנם לו בשביל ההוצאות עבור המחקר.
נפטר בליל שבת קודש, י"ט אייר תשס"ה.
התנועה להסברה דתית בישראל
בשנת תשמ"ו הקים פרופסור שאקי את התנועה להסברה דתית בישראל וארגון שופר אסוסיאיישן דאמריקה בארצות הברית. התנועה הוקמה במטרה ליצור מערכת הסברה רחבה למען הדת ליהודי ישראל. בראש התנועה עמדו פרופסור שאקי וחסידי חב"ד - הרב אברהם שלמה שרף והרבנים יצחק שפרינגר, יקותיאל מנחם ראפ ושלום הורביץ.