שמואל מנחם קליין: הבדלים בין גרסאות בדף
(←משפחתו: הרחבה) |
(←משפחתו) |
||
שורה 30: | שורה 30: | ||
*נכדתו: גב' פייגא גליצנשטיין, רעיית הרב [[ישראל צבי גליצנשטיין]] | *נכדתו: גב' פייגא גליצנשטיין, רעיית הרב [[ישראל צבי גליצנשטיין]] | ||
*נכדו: הרב [[שמואל מנחם קליין]] שליח באילת | *נכדו: הרב [[שמואל מנחם קליין]] שליח באילת | ||
* | *נכדתו: גב' חנה ברגר רעיית הרב [[שניאור זלמן ברגר]] | ||
*נינו: השליח הרב [[מנחם מענדל גליצנשטיין (צ'רנוביץ')]] שליח הרבי בצ'רנוביץ | *נינו: השליח הרב [[מנחם מענדל גליצנשטיין (צ'רנוביץ')]] שליח הרבי בצ'רנוביץ | ||
גרסה מ־00:48, 8 במאי 2023
המונח "שמואל מנחם קליין" מפנה לכאן. לערך העוסק במנהל בית חב"ד המרכזי באילת, ראו שמואל מנחם קליין (אילת).
![](/images/thumb/c/c8/%D7%A9%D7%9E%D7%95%D7%90%D7%9C_%D7%9E%D7%A0%D7%97%D7%9D_%D7%A7%D7%9C%D7%99%D7%99%D7%9F1.jpg/250px-%D7%A9%D7%9E%D7%95%D7%90%D7%9C_%D7%9E%D7%A0%D7%97%D7%9D_%D7%A7%D7%9C%D7%99%D7%99%D7%9F1.jpg)
הרב שמואל מנחם קליין (י"ח אלול תרנ"א - ד' סיון תשכ"ב) מהדמויות המרכזיות בקהילות חב"ד בפולטבה, פושקינה ובטשקנט.
תולדות חיים
נולד בעיר טורקי שבגליציה בי"ח אלול תרנ"א, לאביו ר' יהודה צבי בן ר' יום טוב ליפמאן קליין ולאמו מרים.
בהיותו כבן עשרים, פרצה מלחמת העולם הראשונה והוא הוגלה על ידי השלטונות יחד עם משפחתו לסיביר, עם סיום המלחמה הורשו לחזור היות והגדרתם הייתה שבויי מלחמה, אך בדרכם חזרה לביתם עצרה הרכבת בתחנה בפולטובה שם פגשו מספר חסידי חב"ד בר' שמואל ושכנעו אותו להישאר בעיר ולהיכנס ללמוד בסניף הישיבה המקומית. ר' שמואל נפרד מבני משפחתו ונותר ללמוד בישיבה שם קיבל את חינוכו החסידי מהמנהל הרב שמואל לייב לוין, ראש הישיבה הרב יהודה עבער, והמשפיעים הרב יחזקאל פייגין והרב שלמה חיים קסלמן.
לאחר מספר שנים בהם שקד בישיבה על לימוד התורה, החל לעבוד במפעל לייצור שמן חמניות בהנהלתו של הרב שניאור זלמן חוסידוב שם התמנה כמנהל עבודה, ובעקבות כך הפך לבן בית אצל אביו של מנהל המפעל הרב שאול משה חוסידוב. בחודש כסלו תרפ"ג נישא ר' שמואל מנחם לרעייתו מרים בתו של הרב שניאור זלמן חוסידוב והמשיך להתגורר בעיר. כאשר נולד לו בנו הבכור, קרא אותו על שם חמיו הרב שניאור זלמן, שנפטר בינתיים ממחלת הטיפוס שפרצה בעיר.
בשנת תר"צ נדד יחד עם משפחתו וקבע את מגוריו בפרבר פושקינה הסמוך ללנינגרד. בתקופה זו, נעצר על ידי הק.ג.ב. באשמת החזקת המניין החב"די המקומי והענקת חינוך יהודי כשר לילדיו, ורק בנס הצליח להינצל מהגלייה לסיביר בפעם השניה בחייו.
המגורים בפושקינה נמשכו יותר מעשר שנים, עד לכיבוש הגרמני בזמן מלחמת העולם השנייה, כאשר המוני יהודים ברחו מקו החזית אל עומק רוסיה. ר' שמואל מנחם ברח יחד עם בני משפחתו והם פתחו במסע ארוך ומסוכן במהלכו הופצצו על ידי מטוסי הגרמנים, עד שהגיעו לקולוחוז מרוחק בשם 'בורטיוק' הסמוך להרי אורל.
בטשקנט
לאחר תקופת מגורים בקולוחוז הנידח שנמשכה שנתיים תמימות במהלכם אולצו כל הגברים חסידי חב"ד לעבוד בחקלאות בשדות עקב נסיעתם של אנשי הכפר להילחם בשדה הקרב, הוזמן על ידי גיסו הרב ישראל חוסידוב{{הערה|התחתן עם גב' בלה בת הרב שמעון לזרוב רב קהילת חב"ד בלנינגרד. נפטרה גב' בלה רעיית ר' ישראל חוסידוב ע"ה לעבור להתגורר בטשקנט, ולאחר זיוף המסמכים הנדרשים עבור השלטונות, כל החסידים שהתגוררו במקום עשו את דרכם לעבר טשקנט שבאוזבקיסטן, שם פגשו קהילה חסידית גדולה ומלוכדת מפליטי המלחמה.
גם בהגיעו לטשקנט, הפך בתו לבית המרכזי בו התקיימו פעילויות ה'חתרניות' של הקהילה החב"דית המקומית, וחרף הסכנה שבדבר התקיימו במקום מנייני תפילה והתוועדויות חסידיות. בשנים מאוחרות יותר, על מנת לחפות על העובדה שבביתו מתקיימים מנייני תפילה, היה ר' שמואל משרך את דרכו לבית הכנסת המרוחק, ביודעו שהמשטרה לא תציק לו עקב גילו המבוגר, ועם זאת הדבר יגרום להם לחשוב שבביתו לא מתקיימים מניינים.
במשך כל חייו לא יצא מברית המועצות ולמרות שזכה להיות מקושר לשלושה מנשיאי חב"ד, לא זכה לראות אף אחד מהם, ונותר בטשקנט תחת השלטון הקומוניסטי עד לפטירתו בד' סיון תשכ"ב.
רעייתו מרים האריכה ימים אחריו, עלתה לארץ הקודש בשנת תשל"א, והתגוררה סמוך לבניה וצאצאיה בשכונת נחלת הר חב"ד שבקריית מלאכי. נפטרה בז' אייר תשנ"ב ונטמנה בהר הזיתים שבירושלים.
משפחתו
- בנו: שניאור זלמן קליין, נחלת הר חב"ד
- בנו: שואל משה קליין, חבר ועד נחלת הר חב"ד
- בנו: ליפא קליין, נחלת הר חב"ד מזכ"ל ישיבת הבוכרים 'אור שמחה', כפר חב"ד
- נכדתו: השליחה גב' דובה לוין, רעיית השליח הרב משה חיים לוין
- נכדתו: גב' פייגא גליצנשטיין, רעיית הרב ישראל צבי גליצנשטיין
- נכדו: הרב שמואל מנחם קליין שליח באילת
- נכדתו: גב' חנה ברגר רעיית הרב שניאור זלמן ברגר
- נינו: השליח הרב מנחם מענדל גליצנשטיין (צ'רנוביץ') שליח הרבי בצ'רנוביץ