31,099
עריכות
אין תקציר עריכה |
|||
(38 גרסאות ביניים של 13 משתמשים אינן מוצגות) | |||
שורה 1: | שורה 1: | ||
[[קובץ:תקיעת שופר 770.jpg|שמאל|ממוזער|250px|[[הרבי]] מאזין לתקיעת שופר ב[[זאל הקטן]] של [[770]]. התוקע הוא הרב [[יעקב יוסף רסקין]].]] | |||
[[קובץ:תקיעת שופר 770.jpg|שמאל|ממוזער|250px|[[הרבי]] מאזין לתקיעת שופר ב[[זאל הקטן]] של [[770]]]] | |||
[[קובץ:שירה.jpg|שמאל|ממוזער|250px|איור של [[תקיעת שופר|תקיעות]] ב[[ראש השנה]] ב[[בית המקדש]] כששתי [[חצוצרות המקדש|חצוצורות]] מהצדדים]] | [[קובץ:שירה.jpg|שמאל|ממוזער|250px|איור של [[תקיעת שופר|תקיעות]] ב[[ראש השנה]] ב[[בית המקדש]] כששתי [[חצוצרות המקדש|חצוצורות]] מהצדדים]] | ||
[[קובץ:תקיעת שופר 2.png|2500x|שמאל|ממוזער|תקיעת שופר]] | |||
'''תְּקִיעַת שׁוֹפָר''' היא [[מצוות עשה]] מן התורה, לתקוע בשופר ביום [[ראש השנה]]. יום זה מכונה בתורה "יום תרועה"{{הערה|פינחס כט, א.}} ו"זכרון תרועה"{{הערה|אמור כג, כד.}}, ו[[חז"ל]] למדו מכך שיש מצווה להריע בשופר בראש השנה. בראש השנה תוקעים בסך הכל מאה קולות הכוללים "תקיעה", "שברים" ו"תרועה" בסדרים שונים. כיום נהוג לתקוע בשופר גם ב[[חודש אלול]]. | '''תְּקִיעַת שׁוֹפָר''' היא [[מצוות עשה]] מן התורה, לתקוע בשופר ביום [[ראש השנה]]. יום זה מכונה בתורה "יום תרועה"{{הערה|פינחס כט, א.}} ו"זכרון תרועה"{{הערה|אמור כג, כד.}}, ו[[חז"ל]] למדו מכך שיש מצווה להריע בשופר בראש השנה. בראש השנה תוקעים בסך הכל מאה קולות הכוללים "תקיעה", "שברים" ו"תרועה" בסדרים שונים. כיום נהוג לתקוע בשופר גם ב[[חודש אלול]]. | ||
שורה 30: | שורה 29: | ||
:שלושת הטרומיטין בתקיעותיו של [[הרבי]] היו באופן של "טו או טו, טו או טו, טו או טו"; ואילו בתקיעותיו של כ"ק אדמו"ר הרש"ב היה זה באופן של "טו או טו, או או טו, או או טי"{{הערה|מהרב [[אברהם משולם זלמן לנדא]].}} | :שלושת הטרומיטין בתקיעותיו של [[הרבי]] היו באופן של "טו או טו, טו או טו, טו או טו"; ואילו בתקיעותיו של כ"ק אדמו"ר הרש"ב היה זה באופן של "טו או טו, או או טו, או או טי"{{הערה|מהרב [[אברהם משולם זלמן לנדא]].}} | ||
*'''תרועה''': בתרועה מאריכין בטרומיטין{{הערה|ראה [[שולחן ערוך אדמו"ר הזקן]] תקצ, ד: בתרועה יכול להאריך בטרומטין כמה שירצה.}}. אצל [[אדמו"ר מהר"ש]] היו תוקעין בתרועה 42 טרומיטין, ואצל [[אדמו"ר הזקן]] 63 טרומייטין. והתקיעה אחר השברים תרועה | *'''תרועה''': בתרועה מאריכין בטרומיטין{{הערה|ראה [[שולחן ערוך אדמו"ר הזקן]] תקצ, ד: בתרועה יכול להאריך בטרומטין כמה שירצה.}}. אצל [[אדמו"ר מהר"ש]] היו תוקעין בתרועה 42 טרומיטין, ואצל [[אדמו"ר הזקן]] 63 טרומייטין. והתקיעה אחר השברים תרועה הייתה ארוכה כהשברים-תרועה והתקיעה הראשונה{{הערה|[[ספר התולדות]] - אדמו"ר מהר"ש, מ[[הרבי]], [[תש"ז]], עמ' 67. [[ספר השיחות]] [[תש"א]], עמ' 28.}}. הייתה לו נשימה ארוכה. בתקיעת שופר היה תוקע 72 קולות בתרועה{{הערה|[[ספר השיחות]] [[תש"ד]], עמ' 136.}}. גרסא אחרת היא: היה ביכלתו לתקוע עד 53 תרועות בשופר הגדול - שמקובל כי הוא שופרו של ה[[מהר"ל מפראג]]{{הערה|ספר השיחות [[תרח"ץ]], עמ' 253.}}. | ||
*'''הפסק ביניהם''': דעת [[אדמו"ר הזקן]], שיש לתקוע בתקיעות מיושב שברים תרועה בנשימה אחת, ובמעומד בשתי נשימות{הערה|שם סעיף ט}}. אך הרבי סיפר: שמעתי מ[[אדמו"ר הריי"צ|כ"ק מו"ח]], ש[[אדמו"ר הרש"ב]] כשתקע, היה מפסיק בין שברים לתרועה. אך לא שאלתיו האם היה זה מטעמי בריאות, או מצד הענין שבזה{{הערה|[[המלך במסיבו]], א, עמ' רלו.}}. הרב [[משה דובער ריבקין]] היה תוקע אצל [[אדמו"ר הריי"צ]], וסיפר שהרבי לא הסיר את אצבעו מה'שברים' עד שהפסיק התוקע בנשימה. | *'''הפסק ביניהם''': דעת [[אדמו"ר הזקן]], שיש לתקוע בתקיעות מיושב שברים תרועה בנשימה אחת, ובמעומד בשתי נשימות{{הערה|שם סעיף ט}}. אך הרבי סיפר: שמעתי מ[[אדמו"ר הריי"צ|כ"ק מו"ח]], ש[[אדמו"ר הרש"ב]] כשתקע, היה מפסיק בין שברים לתרועה. אך לא שאלתיו האם היה זה מטעמי בריאות, או מצד הענין שבזה{{הערה|[[המלך במסיבו]], א, עמ' רלו.}}. הרב [[משה דובער ריבקין]] היה תוקע אצל [[אדמו"ר הריי"צ]], וסיפר שהרבי לא הסיר את אצבעו מה'שברים' עד שהפסיק התוקע בנשימה. | ||
==סדר התקיעות בראש השנה== | ==סדר התקיעות בראש השנה== | ||
[[קובץ:אבלסקי.jpg| | [[קובץ:אבלסקי.jpg|שמאל|ממוזער|250px|הרב [[זלמן טוביה אבלסקי]] תוקע בשופר]] | ||
===הכנה לתקיעות=== | ===הכנה לתקיעות=== | ||
כהכנה לתקיעות, כתב אדמו"ר הזקן בסידורו שיש להכין עצמו לתקוע בשופר, ולומר שבע פעמים את מזמור מ"ז בתהלים. [[הרבי]] מבאר שההכנה לתקיעת השופר שלא פירט אדמו"ר הזקן מהי, היא הכנה כללית אצל כל אחד לפי ערכו (ולכן אין מקום להורות על פרט מסויים) - {{ציטוטון|קבלת עול מלכות שמים, קבלת עול כללית, והיינו שאין עבודת היום רק קבלת החלטות טובות לשפר את עצמו בענינים פרטיים בתורה עבודה וגמ"ח, אלא היא מסירה כללית לה' מעומק הנפש}}{{הערה|1=[https://chabadlibrary.org/books/admur/lkus/39/6/1/index.htm לקוטי שיחות חלק לט, שיחת ראש השנה].}}. | כהכנה לתקיעות, כתב אדמו"ר הזקן בסידורו שיש להכין עצמו לתקוע בשופר, ולומר שבע פעמים את מזמור מ"ז בתהלים. [[הרבי]] מבאר שההכנה לתקיעת השופר שלא פירט אדמו"ר הזקן מהי, היא הכנה כללית אצל כל אחד לפי ערכו (ולכן אין מקום להורות על פרט מסויים) - {{ציטוטון|קבלת עול מלכות שמים, קבלת עול כללית, והיינו שאין עבודת היום רק קבלת החלטות טובות לשפר את עצמו בענינים פרטיים בתורה עבודה וגמ"ח, אלא היא מסירה כללית לה' מעומק הנפש}}{{הערה|1=[https://chabadlibrary.org/books/admur/lkus/39/6/1/index.htm לקוטי שיחות חלק לט, שיחת ראש השנה].}}. | ||
בזמן ההכנה לתקיעות ובזמן הברכות - מובא בהלכה שיש לכסות את השופר, ואצל רבותינו נשיאינו נהוג שהשופר עצמו מכוסה בבגד קודש שהיה בשימוש אצל אחד מרבותינו נשיאינו, אך פה השופר גלוי. | |||
===תקיעות מיושב=== | ===תקיעות מיושב=== | ||
אין לענות [[ברוך הוא וברוך שמו]] על ברכות השופר{{הערה|שו"ע אדמו"ר הזקן קכד, ב.}}. | אין לענות [[ברוך הוא וברוך שמו]] על ברכות השופר{{הערה|שו"ע אדמו"ר הזקן קכד, ב.}}. | ||
שורה 48: | שורה 49: | ||
רבותינו נשיאנו, כאשר לא תקעו בשופר, היו הם המקריאים{{הערה|[[היום יום]] חלק שני. כך סיפר הרבי בסעודת יום א' דר"ה [[תשכ"ט]]: "שמעתי מ[[אדמו"ר הריי"צ|כ"ק מו"ח אדמו"ר]], שפעם היה הוא התוקע בשופר, ואביו - אדמו"ר הרש"ב - היה המקריא" ([[המלך במסיבו]], א, עמ' רלו).}}. | רבותינו נשיאנו, כאשר לא תקעו בשופר, היו הם המקריאים{{הערה|[[היום יום]] חלק שני. כך סיפר הרבי בסעודת יום א' דר"ה [[תשכ"ט]]: "שמעתי מ[[אדמו"ר הריי"צ|כ"ק מו"ח אדמו"ר]], שפעם היה הוא התוקע בשופר, ואביו - אדמו"ר הרש"ב - היה המקריא" ([[המלך במסיבו]], א, עמ' רלו).}}. | ||
בסיום סדר תקיעות דמיושב תוקעין תקיעה גדולה{{הערה|כך נאמר ב[[סידור תורה אור]], בסידור עם [[דא"ח]] ובמחזור.}}. | |||
את היהי רצון שאחר סדר התקיעות אומרים גם הקהל{{הערה|כן משמע מדיבורי סעודת ליל ב' דראש השנה [[תשל"א]], המלך במסיבו ח"ב עמ' 115.}}. | |||
===וידוי בלחש=== | ===וידוי בלחש=== | ||
ב[[סידור אדמו"ר הזקן]] נרשם בין הסדרים: "יתוודה בלחש". והוראה זו היא רק לבעל תוקע{{הערה|[[המלך במסיבו]], א, עמ' רלד. ובח"ב עמ' קעד: משמע בסידור שהכוונה היא לכל אחד ואחד.}}. הרבי הורה בשם הרבי הריי"צ, שווידוי זה הוא רק ב[[מחשבה]]; ויש לומר הטעם, כדי שלא יהיה הפסק{{הערה|[[המלך במסיבו]], א, עמ' רלג רלד. אך בליל ב דר"ה [[תשל"א]] (שם, ב, עמ' קעד) איתא, שמשיחת אדמו"ר הריי"צ משמע שהווידוי צריך להיות בדיבור.}}. כמו כן הסביר הרבי: {{ציטוטון|אין בראש השנה וידוי דברים . . כל ענין התשובה בר"ה הוא כדי שתתקבל ההכתרה . . ולכן אין עניינה בווידוים . . וה"יתוודה בלחש"הוא גם כן ענין געגועים}}{{הערה|[[אגרות קודש]] אדמו"ר מה"מ, כג, עמ' תקיב - ומציין ל[[לקוטי דיבורים]] דלהלן.}}. | ב[[סידור אדמו"ר הזקן]] נרשם בין הסדרים: "יתוודה בלחש". והוראה זו היא רק לבעל תוקע{{הערה|[[המלך במסיבו]], א, עמ' רלד. ובח"ב עמ' קעד: משמע בסידור שהכוונה היא לכל אחד ואחד.}}. הרבי הורה בשם הרבי הריי"צ, שווידוי זה הוא רק ב[[מחשבה]]; ויש לומר הטעם, כדי שלא יהיה הפסק{{הערה|[[המלך במסיבו]], א, עמ' רלג רלד. אך בליל ב דר"ה [[תשל"א]] (שם, ב, עמ' קעד) איתא, שמשיחת אדמו"ר הריי"צ משמע שהווידוי צריך להיות בדיבור.}}. כמו כן הסביר הרבי: {{ציטוטון|אין בראש השנה וידוי דברים . . כל ענין התשובה בר"ה הוא כדי שתתקבל ההכתרה . . ולכן אין עניינה בווידוים . . וה"יתוודה בלחש"הוא גם כן ענין געגועים}}{{הערה|[[אגרות קודש]] אדמו"ר מה"מ, כג, עמ' תקיב - ומציין ל[[לקוטי דיבורים]] דלהלן.}}. | ||
שורה 56: | שורה 60: | ||
מקובל מר' [[שלמה חיים קסלמן]], כמדומה בשם [[אדמו"ר הריי"צ]], שה"יתוודה בלחש" עניינו [[ציור פני הרב]]. | מקובל מר' [[שלמה חיים קסלמן]], כמדומה בשם [[אדמו"ר הריי"צ]], שה"יתוודה בלחש" עניינו [[ציור פני הרב]]. | ||
=== הפסוקים שאחר התקיעות=== | === הפסוקים שאחר התקיעות=== | ||
שורה 76: | שורה 75: | ||
==בעל תוקע== | ==בעל תוקע== | ||
התוקע בשופר נקרא בשם 'בעל תוקע', ומשתדלים שיהיה [[יראת שמים|ירא שמים]], ומקובל על הציבור כולו. במנהג רבותינו נשיאנו, האדמו"ר הוא התוקע. אם מסיבה כלשהי אין האדמו"ר התוקע, אזי הוא | התוקע בשופר נקרא בשם 'בעל תוקע', ומשתדלים שיהיה [[יראת שמים|ירא שמים]], ומקובל על הציבור כולו. במנהג רבותינו נשיאנו, האדמו"ר הוא התוקע. אם מסיבה כלשהי אין האדמו"ר התוקע, אזי הוא המקריא{{הערה|[[היום יום]] חלק שני.}}. | ||
בימי ראש השנה בבוקר צריך הבעל תוקע ללמוד את המאמר 'להבין ענין תקיעת שופר' שב[[סידור עם דא"ח]]{{הערה|1=[[ספר המנהגים]]. המאמר נדפס ב[https://beta.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=43366&st=&pgnum=179 סידור עם דא"ח רמד, ג] ואילך; ו[http://old2.ih.chabad.info/images/notimage/56940_he_1.pdf בהוצאות החדשות של המחזור בעימוד מחודש].}}. | בימי ראש השנה בבוקר צריך הבעל תוקע ללמוד את המאמר 'להבין ענין תקיעת שופר' שב[[סידור עם דא"ח]]{{הערה|1=[[ספר המנהגים]]. המאמר נדפס ב[https://beta.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=43366&st=&pgnum=179 סידור עם דא"ח רמד, ג] ואילך; ו[http://old2.ih.chabad.info/images/notimage/56940_he_1.pdf בהוצאות החדשות של המחזור בעימוד מחודש].}}, וכן ללמוד את ההלכות הנצרכות בדיני התקיעות. | ||
לפי הוראת אדמו"ר הריי"צ, חזן ובעל תקיעה קבוע, יעשה כן אפילו אם הוא בשנת האבילות ר"ל{{הערה|על פי אגרות קודש אדמו | לפי הוראת אדמו"ר הריי"צ, חזן ובעל תקיעה קבוע, יעשה כן אפילו אם הוא בשנת האבילות ר"ל{{הערה|על פי אגרות קודש אדמו"ר שליט"א ח"ז, עמ' שסג}}. וכך נהגו רבותינו נשיאנו{{הערה|אשכבתא דרבי, עמ' 121}}. | ||
==בחודש אלול == | ==בחודש אלול == | ||
שורה 86: | שורה 85: | ||
מנהג ישראל לתקוע בשופר בכל חודש [[אלול]] (חוץ מ[[ערב ראש השנה]] ) כדי להזהיר ישראל שיעשו תשובה, שנאמר: אם יתקע שופר בעיר ועם לא יחרדו. | מנהג ישראל לתקוע בשופר בכל חודש [[אלול]] (חוץ מ[[ערב ראש השנה]] ) כדי להזהיר ישראל שיעשו תשובה, שנאמר: אם יתקע שופר בעיר ועם לא יחרדו. | ||
בתהלים נאמר "תִּקְעוּ בַחֹדֶשׁ שׁוֹפָר": המשמעות הפשוטה של הפסוק היא שבראש השנה תוקעים בשופר – ראש השנה נקרא "חודש", כי הוא (גם) ראש חודש. אבל יש כאן גם רמז לכך שתוקעים בשופר "בחודש", בכל חודש אלול{{ | בתהלים נאמר "תִּקְעוּ בַחֹדֶשׁ שׁוֹפָר": המשמעות הפשוטה של הפסוק היא שבראש השנה תוקעים בשופר – ראש השנה נקרא "חודש", כי הוא (גם) ראש חודש. אבל יש כאן גם רמז לכך שתוקעים בשופר "בחודש", בכל חודש אלול{{הערה|[[ספרי הלבושים|לבוש]] החור ([[או"ח]]) סימן תקפא סעיף א}}. | ||
בחסידות מבואר, שתקיעת השופר בכלל מעוררת חרדה ויראה; תקיעת השופר של חודש אלול מעוררת [[יראה תתאה]], וזו ההכנה לתקיעת השופר של ראש השנה המעוררת [[יראה עילאה]]{{הערה|אור התורה נצבים ע' א'רפ ואילך.}}. [[הרבי]] מסביר שישנה מעלה ביראה תתאה על פני יראה עילאה, כיוון שבה מודגשת יותר עבודת האדם בכוחות עצמו, ולכן ישנה מעלה לתקיעת השופר באלול על התקיעה בראש השנה{{הערה|1=ראה באריכות [https://chabadlibrary.org/books/admur/mlukat/4/28/index.htm ד"ה אני לדודי תשל"ב].}}. | |||
==בחסידות== | ==בחסידות== | ||
ענין | ענין תקיעת השופר הוא הממוצע המחבר את קול הבל הלב הפשוט (=הרגש, היוצא פנימיות הלב, "צעקת הלב") עם הדיבור, ובכוחו לעורר מעלה מעלה עד עצמות ומהות ממש. שענין ה[[צעקה]] של חיצוניות הלב הוא אהבה לה' הנולדת מן ה[[התבוננות]] בהתהוות העולמות מאין ליש, והיא בחינת העבודה של ה[[מלאכים]]. ואהבה זו היא בחיצוניות הלב ולכן מתלבשת בבחינת התחלקות של תיבות ואותיות. אבל ה[[צעקה]] מפנימיות הלב מבחינת "אני הוי"ה לא שיניתי", שכל העולמות אינם תופסים כלל מקום אצלו. ואהבה זו של פנימיות הלב היא שלא על פי טעם ודעת, ואינה נתפשת בהתחלקות, והיא בחינת תקיעת השופר. | ||
שופר נעשה מקרן של [[בהמה]] דווקא, ששרשה הוא גבוה למעלה למעלה ממדרגות [[אדם]] אלא שנפלה מטה מטה. ועל ידי תקיעת השופר נמשכים [[י"ג מידות הרחמים]], וזה אפשר על ידי קול השופר דווקא, ולא קול אדם. | שופר נעשה מקרן של [[בהמה]] דווקא, ששרשה הוא גבוה למעלה למעלה ממדרגות [[אדם]] אלא שנפלה מטה מטה. ועל ידי תקיעת השופר נמשכים [[י"ג מידות הרחמים]], וזה אפשר על ידי קול השופר דווקא, ולא קול אדם. | ||
שורה 97: | שורה 97: | ||
זה הוא הטעם שהשופר תוקעין אותו מפיו הקצר והקול יוצא ומתרחב ויוצא בסופו במקום הרחב. כנאמר "מן המצר קראתי יה ענני במרחב י-ה", פירוש מן המצר מקום צר שאינו מושג ולית מחשבה תפיסא ביה שהוא למעלה מכל ההשגות, והוא ענין שופר שפרו מעשיכם ממשיך תענוג. אבל בעצמו הוא קול פשוט מקור התענוגים, "כי עמך מקור חיים" כתיב, בחינת עמך בטל ונכלל באוא"ס ב"ה ממש, ומשם "קראתי י-ה" יו"ד עלאה בחינת [[חכמה]] וה' עלאה [[בינ]]ה היא רחובות הנהר הרחבת הדעת בהתבוננות כו'.{{הערה|1=[http://www.chabadlibrary.org/books/default.aspx?furl=/adhaz/toraor/16/74b&search=%D7%A9%D7%95%D7%A4%D7%A8 תורה אור יתרו עד, ב]}}. | זה הוא הטעם שהשופר תוקעין אותו מפיו הקצר והקול יוצא ומתרחב ויוצא בסופו במקום הרחב. כנאמר "מן המצר קראתי יה ענני במרחב י-ה", פירוש מן המצר מקום צר שאינו מושג ולית מחשבה תפיסא ביה שהוא למעלה מכל ההשגות, והוא ענין שופר שפרו מעשיכם ממשיך תענוג. אבל בעצמו הוא קול פשוט מקור התענוגים, "כי עמך מקור חיים" כתיב, בחינת עמך בטל ונכלל באוא"ס ב"ה ממש, ומשם "קראתי י-ה" יו"ד עלאה בחינת [[חכמה]] וה' עלאה [[בינ]]ה היא רחובות הנהר הרחבת הדעת בהתבוננות כו'.{{הערה|1=[http://www.chabadlibrary.org/books/default.aspx?furl=/adhaz/toraor/16/74b&search=%D7%A9%D7%95%D7%A4%D7%A8 תורה אור יתרו עד, ב]}}. | ||
{{ערך מורחב|ערך=[[להבין עניין תקיעת שופר ע"פ קבלת הבעש"ט]]}} | |||
===בעבודת האדם=== | |||
בעבודת האדם, הענין של התקיעות הוא קבלת מלכותו של השם, ושבירת הישות של האדם{{הערה|ספר המאמרים תרצ"א עמוד ז.}}, והפירוש של 'עלה אלוקים בתרועה' הוא מלשון 'תרועם בשבט ברזל', שעל ידי השבירה של הישות, האדם מקבל את מלכות השם וגורם לעליית ותהפשטות האור האלוקי{{הערה|ספר המאמרים תש"ד עמוד 14.}}. | |||
באופן פרטי, לכל אחת מהתקיעות יש משמעות אחרת בעבודת האדם: | |||
*'''תקיעה ראשונה''' - ההתבוננות בהנהגות הלא טובות שנהג לאורך השנה. | |||
*'''שברים''' - שבירת הלב, הפועלת גם את התקווה שאדם יצליח להתעלות ולצאת ממצבו{{הערה|מלשון 'כי יש שבר במצרים', שבר מלשון תקווה.}}. | |||
*'''תרועה''' - הרגשת הריחוק מאלוקות. | |||
*'''תקיעה אחרונה''' - המשכת האלוקות מלמעלה שאדם מתקרב לאלוקות, 'ענני במרחב'{{הערה|ספר המאמרים תרל"ג חלק ב' עמוד תקיז.}}. | |||
===משלים בחסידות על תקיעת שופר=== | ===משלים בחסידות על תקיעת שופר=== | ||
שני משלים בולטים הובאו בחסידות בנושא תקיעת שופר{{הערה|1=[https://beta.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=57653&st=&pgnum=189&hilite= המשך וככה תרל"ז, פרק ע]. [https://chabadlibrary.org/books/admur/mlukat/1/8/index.htm ד"ה אדון עולם תשמ"ג] סעיף ח' ואילך. ועוד.}}: | שני משלים בולטים הובאו בחסידות בנושא תקיעת שופר{{הערה|1=[https://beta.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=57653&st=&pgnum=189&hilite= המשך וככה תרל"ז, פרק ע]. [https://chabadlibrary.org/books/admur/mlukat/1/8/index.htm ד"ה אדון עולם תשמ"ג] סעיף ח' ואילך. ועוד.}}: | ||
*[[הבעל שם טוב]] נתן משל לענין תקיעת שופר, ממלך שהיה לו בן יחיד וחביב, ושלחו לשליחות למדינות רחוקות ללמוד חכמה. ברבות הימים שכח בן המלך את מטרת נסיעתו, התחיל לבלות את ימיו ולילותיו ולבזבז את כל המשאבים שנתן לו המלך, לא רק שלא החכים, אלא שכח על בית המלך, ועד שכח אף את שפת מדינת המלך. כאשר החליט לשוב אל אביו, נדהם לגלות שאיש לא זיהה אותו, ולא העלה בדעתו שהוא בנו של המלך. כיוון ששכח את שפת אביו, ולא הצליח לרמוז שהוא בן המלך, התחיל לצעוק בקול גדול, כדי שיכיר המלך את קולו, וכשהכיר המלך קולו זיהה את בנו והתעורר באהבה אליו. | *[[הבעל שם טוב]] נתן משל לענין תקיעת שופר, ממלך שהיה לו בן יחיד וחביב, ושלחו לשליחות למדינות רחוקות ללמוד חכמה. ברבות הימים שכח בן המלך את מטרת נסיעתו, התחיל לבלות את ימיו ולילותיו ולבזבז את כל המשאבים שנתן לו המלך, לא רק שלא החכים, אלא שכח על בית המלך, ועד שכח אף את שפת מדינת המלך. כאשר החליט לשוב אל אביו, נדהם לגלות שאיש לא זיהה אותו, ולא העלה בדעתו שהוא בנו של המלך. כיוון ששכח את שפת אביו, ולא הצליח לרמוז שהוא בן המלך, התחיל לצעוק בקול גדול, כדי שיכיר המלך את קולו, וכשהכיר המלך קולו זיהה את בנו והתעורר באהבה אליו. | ||
:בנמשל, בן המלך היא ה[[נשמה]] האלוקית הנקראת בנו של הקב"ה, ונשלחה לדרך רחוקה - אל ה[[גוף]], לעולם הגשמי, בו שכחה הנשמה את קרבת אלוקים לה | :בנמשל, בן המלך היא ה[[נשמה]] האלוקית הנקראת בנו של הקב"ה, ונשלחה לדרך רחוקה - אל ה[[גוף]], לעולם הגשמי, בו שכחה הנשמה את קרבת אלוקים לה הייתה רגילה למעלה. לכן הנשמה צועקת בצעקה פנימית, בקול פשוט - הוא קול השופר, המעוררת את אהבתו של הקב"ה אלינו מחדש. | ||
*רבי [[לוי יצחק מברדיטשוב]] נתן משל לענין תקיעת שופר, ממלך שנסע ביער ותעה בדרכו, ואיש לא הצליח לעזור לו למצוא את הדרך. לפתע מצא חכם גדול שידע את הדרך והבין שזהו המלך, ובזכותו הצליח המלך לחזור לארמונו. לימים, חטא אותו חכם למלך, והמלך העמידו למשפט. ביקש החכם בקשה מהמלך, שלפני גזר הדין ילבש הוא את הבגדים שלבש באותו היום בו הציל את המלך, וגם המלך ילבש את בגדיו מאז. כאשר לבשו את הבגדים, נזכר המלך בחסד הגדול שעשה לו, ריחם על האיש ומחל על עונשו. | *רבי [[לוי יצחק מברדיטשוב]] נתן משל לענין תקיעת שופר, ממלך שנסע ביער ותעה בדרכו, ואיש לא הצליח לעזור לו למצוא את הדרך. לפתע מצא חכם גדול שידע את הדרך והבין שזהו המלך, ובזכותו הצליח המלך לחזור לארמונו. לימים, חטא אותו חכם למלך, והמלך העמידו למשפט. ביקש החכם בקשה מהמלך, שלפני גזר הדין ילבש הוא את הבגדים שלבש באותו היום בו הציל את המלך, וגם המלך ילבש את בגדיו מאז. כאשר לבשו את הבגדים, נזכר המלך בחסד הגדול שעשה לו, ריחם על האיש ומחל על עונשו. | ||
:בנמשל, כאשר הקב"ה בשעת [[מתן תורה]] הציע את התורה ל[[אומות העולם]] הם לא חפצו בה, ורק עם ישראל בחר לקבל את התורה. מסיבה זו, כשאנו עומדים לדין, אנו תוקעים בשופר ומזכירים את השופר שנשמע בשעת מתן תורה, וכך מעוררים את רחמיו של הקב"ה עלינו. | :בנמשל, כאשר הקב"ה בשעת [[מתן תורה]] הציע את התורה ל[[אומות העולם]] הם לא חפצו בה, ורק עם ישראל בחר לקבל את התורה. מסיבה זו, כשאנו עומדים לדין, אנו תוקעים בשופר ומזכירים את השופר שנשמע בשעת מתן תורה, וכך מעוררים את רחמיו של הקב"ה עלינו. | ||
==תקיעת שופר בראש השנה שחל בשבת== | ==תקיעת שופר בראש השנה שחל בשבת== | ||
ב[[ראש השנה]] שחל ב[[שבת]] אין תוקעים בשופר | ב[[ראש השנה]] שחל ב[[שבת]] בדרך כלל אין תוקעים בשופר. בגמרא, מסביר [[רבה]] את הטעם לכך, שחכמים גזרו שלא לתקוע בגלל החשש שיטלטלו את השופר ברשות הרבים להתלמד בו, ויעברו על [[מלאכת הוצאה]]{{הערה|ראש השנה כט, ב. וכן מבואר במסכת סופרים פי"ט ה"ח. אמנם, במדרש רבה פרשת אמור סוף פרשה כט (אות יב), ירושלמי ראש השנה פרק ד' הלכה א ועוד, מבואר שזה שאין תוקעים בראש השנה שחל בשבת הוא דין תורה (לפי פירוש רוב המפרשים. וכן נקט הרבי בפירוש הירושלמי במאמר יום טוב של ראש השנה [[ה'תשל"ו]], אך ראה אור התורה דרושים לר"ה עמוד א'שה). אך הלכה היא כבבלי.}}. גזירה זו נקראת על שמו: "גזירה דרבה". | ||
לכלל זה ישנם חריגות: בזמן שבית המקדש היה קיים היו תוקעים ב[[בית המקדש]]{{הערה|המשנה בר"ה שם. לפירוש רוב הראשונים (רש"י, רשב"א, ריטב"א, ר"י מלוניל, מאירי ופסקי הרי"ד ר"ה שם. ראב"ד הלכות שופר פ"ב ה"ח. דרשת הרמב"ן לראש השנה דיבור המחיל עוד שנינו)}}, ולחלק מהדעות אף ב[[ירושלים]]{{הערה|רמב"ם הלכות שופר שם ובפירוש המשניות על המשנה שם (פרק ד' משנה א). רבי עובדיה מברטנורא שם}}. לאחר החורבן התקין [[רבן יוחנן בן זכאי]] שיתקעו בכל מקום שיש בו [[בית דין]], כשלרוב הדעות הכוונה ל[[סנהדרין]] או לבית דין [[סמוכים]]{{הערה|ראה בראשונים הנ"ל ובתוספות הרא"ש שם ועוד}}. [[הרי"ף]] תקע בבית דינו, וה[[ראשונים]] פירשו בדעתו שהוא משום שסובר שאין צורך בבית דין של [[סמוכים]] בדווקא{{הערה|ראה שם. רא"ש ראש השנה פרק ד' סימן א. ר"ן על הרי"ף ח, א. טור סימן תרפח}}. אמנם, הרבי מחדש שבית דינו של הרי"ף היה בית דין סמוך, וטעמם של הראשונים הוא טעם נוסף{{הערה|שבת פרשת בראשית תשמ"ה. ושם ביאור נוסף שבית דינו של הרי"ף קידש את החודש אף שאינו סמוך, ועל פי הרמב"ם (שם) בית דין שמקדש את החודש יכולים לתקוע בשופר אצלו, אלא שלדעת הרמב"ם צריך בית דין סמוך על מנת לקדש את החודש}}. | |||
[[הרבי]] מדייק מלשון [[אדמו"ר הזקן]] ב[[שולחן ערוך (אדמו"ר הזקן)|שולחן ערוך]]{{הערה|אורח חיים סימן תקפח סעיף ד.}}, שלשיטתו, הטעם לדחיית התקיעה בשבת אינו '''רק''' בגלל גזירה דרבה, אלא בעיקר בגלל שהתקיעה היא | [[הרבי]] מדייק מלשון [[אדמו"ר הזקן]] ב[[שולחן ערוך (אדמו"ר הזקן)|שולחן ערוך]]{{הערה|אורח חיים סימן תקפח סעיף ד.}}, שלשיטתו, הטעם לדחיית התקיעה בשבת אינו '''רק''' בגלל גזירה דרבה, אלא '''בעיקר''' בגלל שהתקיעה היא {{מונחון|עובדין דחול|דברים שעשייתם נאסרה בשבת בגלל שצורת עשייתם מבטאת אופי של יום חול ולא שבתי}}", אלא שישנו צורך בצירוף גזירה דרבה על מנת לבצע את הדחיה{{הערה|1=[https://chabadlibrary.org/books/admur/ig/2/295.htm אגרות קודש חלק ב, אגרת רצה]. [https://chabadlibrary.org/books/admur/ig/2/308.htm אגרת שח]. וראה גם [https://chabadlibrary.org/books/admur/ig/9/2825.htm חלק ט, אגרת ב'תתכה].}}. | ||
לאחר [[ביאת המשיח]] ובניין [[בית המקדש השלישי]], ישנם כמה אפשרויות בדברי הרבי כיצד ינהג הדין אז: א. יתקעו דווקא בבית המקדש (או גם בירושלים){{הערה|1=[https://chabadlibrary.org/books/admur/tm/14/29/265.htm שיחת כ' מנחם אב תשט"ו]. וראה גם בספר השיחות תשמ"ט חלק ב' ע' 713. ועוד}}. ב. יתקעו גם ביבנה{{הערה|ראה דיבור המתחיל יו"ט של ר"ה תשמ"ג בסופו.}}, או בכל מקום שהסנהדרין נמצאת{{הערה|התוועדויות תשמ"ט ח"ד ע' 297}}. ג. יתקעו בכל ארץ ישראל כי עתידה ירושלים שתתפשט בכל ארץ ישראל{{הערה|שיחת ליל ערב ראש השנה תשל"ט (שיחו"ק ח"ג ע' 742 ואילך)}}. ד. יתקעו בכל העולם כי כל יהודי יהיה סמוך{{הערה|התוועדויות תשמ"ח ח"א ע' 204}}. ה. יתקעו בכל העולם כי בביאת המשיח יתבטלו הגזירות{{הערה|ד"ה יו"ט של ר"ה תשמ"ג בסופו. וראה שיחת שבת פרשת תבוא תשמ"ט}}. | |||
===בחסידות=== | ===בחסידות=== | ||
שורה 131: | שורה 145: | ||
===אצל אדמו"ר הריי"צ=== | ===אצל אדמו"ר הריי"צ=== | ||
בראש השנה [[תרפ"א]], בימי אבילות כ"ק אדמו"ר מהריי"צ, לא רצה לתקוע בשופר (בכלל התרחק אז מקבלת הנשיאות עליו). אמו [[הרבנית שטערנא שרה]] אמרה לו: בני, אני חפצה לשמוע דוקא ממך תקיעת שופר. ומצד צוואת אמו ובקשתה, בירך הברכות ותקע תקיעה אחת, ומסר השופר לאחר - הרב [[יצחק יואל רפאלוביץ']], שיגמור התקיעות. אחר התקיעות גמר הרבי את הפסוקים בעצמו{{הערה|רשימות דברים, ב, עמ' קלה}}. | בראש השנה [[תרפ"א]], בימי אבילות כ"ק אדמו"ר מהריי"צ, לא רצה לתקוע בשופר (בכלל התרחק אז מקבלת הנשיאות עליו). אמו [[הרבנית שטערנא שרה]] אמרה לו: בני, אני חפצה לשמוע דוקא ממך תקיעת שופר. ומצד צוואת אמו ובקשתה, בירך הברכות ותקע תקיעה אחת, ומסר השופר לאחר - הרב [[יצחק יואל רפאלוביץ']], שיגמור התקיעות. אחר התקיעות גמר הרבי את הפסוקים בעצמו{{הערה|רשימות דברים, ב, עמ' קלה}}. | ||
הרבי העיד שכאשר שמע את התקיעות מאדמו"ר הריי"צ התקיעה האחרונה בכל שורה{{הערה|האחרונה של כל אחד מתשר"ת של כל אחד מתש"ת ושל כל אחד מתר"ת.}} היתה באורך של כל השורה שלפניה{{הערה|כך לדוגמא התקיעה האחרונה של כל אחד מתשר"ת היתה באורך של תקיעה-שברים-תרועה.}}. | |||
===אצל הרבי=== | ===אצל הרבי=== | ||
בראש השנה [[תשי"א]], את ה"למנצח" והפסוקים אמר הרב [[שמואל לוויטין]], הבעל תוקע היה הרב [[משה דובער ריבקין]]. במוסף תקע הרב [[מענדל טננבוים]]. בראש השנה [[תשי"ב]], | בראש השנה [[תשי"א]], את ה"למנצח" והפסוקים אמר הרב [[שמואל לוויטין]], הבעל תוקע היה הרב [[משה דובער ריבקין]]. במוסף תקע הרב [[מענדל טננבוים]]. בראש השנה [[תשי"ב]], הייתה הפעם הראשונה שהרבי אמר את המזמור "[[תהילים מ"ז|למנצח]]" ואת הפסוקים שלפני התקיעות. אחרי כן רמז לר' מענדל טעננבוים לומר את הברכות, וכשסירב - אמרן הרבי בעצמו. ר' מענדל תקע, והרבי היה "המקריא" והורה לו באצבעו. אחר התקיעות אמר הרבי את הפסוקים "אשרי העם" וגו'. בראש השנה [[תשי"ג]] הוסיף הרבי ותקע בעצמו את התקיעה הראשונה, ואחר כך מסר לבעל תוקע הנ"ל שיגמור את התקיעות. | ||
משנת [[ | משנת [[תשט"ז]] עד [[תשנ"ב]] תקע הרבי בעצמו את כל התקיעות דמיושב{{הערה|על פי ספר [[ימי בראשית]], עמ' 248.}}, מלבד הזדמנות חד פעמית בראש השנה [[תש"כ]] בה לא הצליח הרבי לתקוע, ומספר את השופר לידי ר' מענדל טננבוים{{הערה|[https://drive.google.com/file/d/1USFrDs5shp7fNK5xJ0Cwm8Nq8bom5g9O/view יומן לייבל גראנער].}}, ישנם שקישרו זאת לאירוע בריאותי שעבר הרבי מספר ימים קודם לכן{{מקור}}. | ||
בראש השנה תשי"ב הרבי אחז באצבעו על הסידור כמו מקריא. בתקופה מאוחרת יותר, היה רבי [[שמואל לוויטין]] המקריא, ואחר פטירתו (בי"א [[אלול]] [[תשל"ד]]), תקע הרבי כמה שנים ללא מקריא. ביום השני של ראש השנה [[תשל"ט]] רמז הרבי לר' [[ | בראש השנה תשי"ב הרבי אחז באצבעו על הסידור כמו מקריא. בתקופה מאוחרת יותר, היה רבי [[שמואל לוויטין]] המקריא, ואחר פטירתו (בי"א [[אלול]] [[תשל"ד]]), תקע הרבי כמה שנים ללא מקריא. ביום השני של ראש השנה [[תשל"ט]] רמז הרבי לר' [[מענדל טננבוים]] שיגש ויקריא, והקריא עד שנת [[תשנ"ב]]. בשנים שהרבי תקע ללא מקריא, נהג לעיתים להורות לעצמו ביד שמאלו, והחזיק את השופר רק בימינו. | ||
==לקריאה נוספת== | |||
*'''יודעי תרועה''', שיחה עם הבעל תוקע הותיק הרב [[יהושע משה יוסף הלפרין]], [[שבועון כפר חב"ד]] גליון 1876 עמוד 44 {{*}} גליון 1924 עמוד 53 | |||
*'''בדיני תקיעת שופר''', בתוך תשורה מנישואי מנחם מענדל ושטערנא שרה מינצברג, י"ד כסלו תשפ"ג, עמוד 25 | |||
==קישורים חיצונים== | ==קישורים חיצונים== | ||
*'''[https://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=32574&st=&pgnum=163 נוסח תקיעת שופר במחזור נוסח חב"ד]''' | |||
*'''[http://he.chabad.org/library/article_cdo/aid/1953270#utm_medium=email&utm_source=93_subscription_he&utm_campaign=he&utm_content=content 6 דברים שלא ידעתם על השופר]''' {{*}} '''[http://he.chabad.org/library/article_cdo/aid/3792386#utm_medium=email&utm_source=93_subscription_he&utm_campaign=he&utm_content=content תקיעה, שברים, תרועה: מה ההבדל ביניהם, ומדוע תוקעים אותם בראש השנה?]''' {{בית חבד}} | *'''[http://he.chabad.org/library/article_cdo/aid/1953270#utm_medium=email&utm_source=93_subscription_he&utm_campaign=he&utm_content=content 6 דברים שלא ידעתם על השופר]''' {{*}} '''[http://he.chabad.org/library/article_cdo/aid/3792386#utm_medium=email&utm_source=93_subscription_he&utm_campaign=he&utm_content=content תקיעה, שברים, תרועה: מה ההבדל ביניהם, ומדוע תוקעים אותם בראש השנה?]''' {{בית חבד}} | ||
*'''[https://toratchabad.com/%D7%91%D7%93%D7%A8%D7%9B%D7%99-%D7%94%D7%A2%D7%91%D7%95%D7%93%D7%94-%D7%9C%D7%A9%D7%9E%D7%95%D7%A2-%D7%A7%D7%95%D7%9C-%D7%A9%D7%95%D7%A4%D7%A8 לשמוע קול שופר]''', קטעים ממאמרי אדמו"ר הריי"צ על עבודת תקיעת השופר, באתר [[תורת חב"ד לבני הישיבות]] | *'''[https://toratchabad.com/%D7%91%D7%93%D7%A8%D7%9B%D7%99-%D7%94%D7%A2%D7%91%D7%95%D7%93%D7%94-%D7%9C%D7%A9%D7%9E%D7%95%D7%A2-%D7%A7%D7%95%D7%9C-%D7%A9%D7%95%D7%A4%D7%A8 לשמוע קול שופר]''', קטעים ממאמרי אדמו"ר הריי"צ על עבודת תקיעת השופר, באתר [[תורת חב"ד לבני הישיבות]] | ||
*'''[http://www.col.org.il/files/0.85089848984_9918211.pdf יודעי תרועה]''' סקירת מעמדי התקיעות במחיצת הרבי {{PDF}} בתוך קובץ בהוצאת [[ועד תלמידי התמימים העולמי]], תשרי תשע"ו | *'''[http://www.col.org.il/files/0.85089848984_9918211.pdf יודעי תרועה]''' סקירת מעמדי התקיעות במחיצת הרבי {{PDF}} בתוך קובץ בהוצאת [[ועד תלמידי התמימים העולמי]], תשרי תשע"ו | ||
*'''[http://shturem.net/index.php?section=news&id=75135 מיוחד לשטורעם ■ שופרות הרבי נחשפים''']{{שטורעם}} | *'''[http://shturem.net/index.php?section=news&id=75135 מיוחד לשטורעם ■ שופרות הרבי נחשפים''']{{שטורעם}} | ||
*הרב [[איסר שפרינגר]], '''[https://chabad.info/wp-content/uploads/2017/09/20-09-2017-14-37-25-%D7%94%D7%AA%D7%9E%D7%99%D7%9D-%D7%AA%D7%A9%D7%A8%D7%99-%D7%94%D7%AA%D7%A9%D7%A2%D7%97.pdf תקעו בחודש שופר]''', מוסף התמים לשבועון בית משיח תשרי תשע"ח | |||
*הרב [[מרדכי שמואל אשכנזי]], '''[https://col.org.il/news/49704 מה עומד מאחורי מנהג חב"ד ב'שברים'?]''' {{COL}} | |||
*הרב [[יצחק גינזבורג]], '''[https://www.toratchabad.com/%D7%A8%D7%90%D7%A9-%D7%94%D7%A9%D7%A0%D7%94-%D7%A6%D7%A2%D7%A7%D7%94-%D7%90%D7%A0%D7%97%D7%94-%D7%91%D7%9B%D7%99%D7%94-%D7%A7%D7%A8%D7%99%D7%90%D7%94 ראש השנה - צעקה, אנחה. בכיה, קריאה]''' {{מעיינותיך}} | |||
*[https://col.org.il/news/120812 צפו: הרב משה קליין מציג את השופרות של רבותינו נשיאנו{{COL}}] | |||
;מדיה: | |||
*{{קישור שטורעם|90794|news|שיעור מיוחד: תקיעת שופר לפי מנהג חב"ד ■ וידאו|מערכת שטורעם}} | |||
*[https://chabad.info/video/beis-medrash-video/lecture/619493/ הרב מ"מ גרונר מספר על התקיעות עם הרבי חלק א'] {{*}} [https://chabad.info/video/beis-medrash-video/lecture/619183/ חלק ב'] {{וידפו}} | |||
*הרב מאיר אשכנזי, '''[https://col.org.il/news/141029 הלכות תקיעת שופר]''' {{וידאו}}{{COL}} | |||
*הרב איסר שפרינגער, '''[https://vod.smslarav.co.il/lecture/61015f0ec7d5700274ac79f4 השתלשלות תקיעות השופר]''' {{וידאו}}{{מדיה הלכה}} | |||
*[http://chabad.info/newvideo/video.php?id=2557 נשיא האיחוד האירופאי, מר ג'רי בוזק, תוקע בשופר ([[אלול]] תשע"א)]{{וידאו}} | *[http://chabad.info/newvideo/video.php?id=2557 נשיא האיחוד האירופאי, מר ג'רי בוזק, תוקע בשופר ([[אלול]] תשע"א)]{{וידאו}} | ||
*'''[http://chabad.info/video/rebbe/%D7%9E%D7%AA%D7%97%D7%91%D7%A8%D7%99%D7%9D-%D7%99%D7%95%D7%9D-%D7%99%D7%95%D7%9D/%D7%9B%D7%99%D7%A6%D7%93-%D7%94%D7%92%D7%99%D7%91-%D7%94%D7%A8%D7%91%D7%99-%D7%9C%D7%99%D7%94%D7%95%D7%93%D7%99-%D7%A9%D7%94%D7%A2%D7%A0%D7%99%D7%A7-%D7%9C%D7%95-%D7%A9%D7%95%D7%A4%D7%A8/ כיצד הגיב הרבי ליהודי שהעניק לו שופר?]''' {{וידפו|}} | |||
*[http://old2.ih.www.old2.ih.chabad.info/index.php?url=article_he&id=48168 תקיעת שופר להתלמד]{{וידאו}} | |||
{{ראש השנה}} | |||
{{הלכה}} | {{הלכה}} | ||
{{מצוות}} | {{מצוות}} | ||
שורה 152: | שורה 184: | ||
[[קטגוריה:מצוות]] | [[קטגוריה:מצוות]] | ||
[[קטגוריה:ראש השנה]] | [[קטגוריה:ראש השנה]] | ||
[[קטגוריה: | [[קטגוריה:תורת החסידות]] |
עריכות