אגרות בעל התניא ובני דורו
הספר "אגרות בעל התניא ובני דורו", יצא לאור בשנת תשי"ג, על ידי הרב דוד צבי הילמן.
![](/images/thumb/4/4c/%D7%90%D7%92%D7%A8%D7%95%D7%AA%D7%91%D7%A2%D7%9C%D7%94%D7%AA%D7%A0%D7%99%D7%90%D7%95%D7%91%D7%A0%D7%99_%D7%93%D7%95%D7%A8%D7%95jpg.jpeg/250px-%D7%90%D7%92%D7%A8%D7%95%D7%AA%D7%91%D7%A2%D7%9C%D7%94%D7%AA%D7%A0%D7%99%D7%90%D7%95%D7%91%D7%A0%D7%99_%D7%93%D7%95%D7%A8%D7%95jpg.jpeg)
מבנה הספר
בראש ההקדמה של הספר נכתב "בספר זה כונסו כל האגרות, התשובות והתעודות, שיש להן שייכות לאדמו"ר הזקן ר'שניאור זלמן מלאדי נ"ע בעל התניא והשולחן-ערוך, בין שנכתבו על ידו ובין שנכתבו ע"י בני דורו אליו או אודותיו. ". והוא ספר הראשון שמלקט את אגרות אדמו"ר הזקן שהגיעו לידיו[1].
הספר בנוי בעיקרו ובכללו על הארכיון של הרב ברב"ש[2] נכדו של האדמו"ר ר' שמריה נח מבוברויסק שהגיע לידי הרב הילמן.
בספר הילמן מציין כי הספר שיצא הוא רק חלק ראשון, ובשל יוקר הדפוס נבצר ממנו להוציא את חלקו השני, שאמור לכלול עניינים נוספים הקשורים בבעל התניא, ובהם פסקי הלכה שלו וכן השמטות של מספר סימנים בשולחן ערוך הרב. הילמן מביע את תקוותו להוציא את החלק השני "בקרוב", אולם הוא לא יצא מעולם[3]. והרבי ישתדל שידפיס החומר שבידו[4].
חלק מהדברים שהתכוון להדפיס בחלק שני נדפסו ממקורות שונים בקובץ יגדיל תורה, וחלקם הוא הדפיס בעצמו בקובץ ישורון תחת מדור "אגרות בעל התניא ובני דורו חלק ב".
חלקו האחרון של הספר עוסק בגניזה החרסונית. חלק נכבד מספרו ייחד הילמן להפרכת מהימנותם של המסמכים שנמצאו בגניזה החרסונית, והוא מנסה להוכיח שמסמכים אלו לא יכלו להיכתב על ידי אלו שנטען שכתבו אותם. במהלך השנים הוא אף החליט שלערכתו לשמו של הזייפן : נפתלי צבי (הירשלע) שפירא. טענותיו של הילמן הועלו בפני הרבי, והוא האריך לענות עליהן ולהפריך טענותיו בכמה וכמה מכתבים.
הספר נדפס שוב בברוקלין בשנת תשנ"ג
הספר מהווה תשתית לאגרות קודש אדמו"ר הזקן שיצאו בשנים שלאחר מכן[דרוש מקור], וכל האגרות שבו נדפסו לאחר מכן על ידי הרב שלום דובער לוין עם אגרות נוספות רבות, והערות רבות באגרות קודש (אדמו"ר הזקן), כמו שמצויין בשולי הגליון.
ביקורת
על דבר דבריו בענין הגניזה החרסונית כותב הרבי באגרת "כותב בעל "אגרות בעל התניא ובני דורו": "שכולם (החוקרים בדבר אמיתות הכתבים) לא נחתו לבדיקה כללית ויסודית של תוכן הכתבים. והגעתי למסקנה שכל (!!!) מכתבי הגניזה שראו אור הדפוס הנם מזוייפים. ומהם שנדפסו והופצו גם בהסכמתם של גדולי ישראל שטעו בזה".
ומי קורא תמים שיטיל ספק בוודאות פשוטה כזו?"
ראו גם
קישורים חיצוניים
הערות שוליים
- ↑ בתניא נדפסו רק חלק, וחלק מהם לא באופן מלא, לפי החלטת כ"ק אדמו"ר האמצעי.
- ↑ שם המשפחה ברב"ש הוא ר"ת בן רבי שניאור.
- ↑ יש שטענו שחסידי חב"ד מנעו ממנו להדפיס זאת[דרוש מקור], אך אין יסוד כלל לדבריהם.
- ↑ ישנו כתי"ק של הרבי, שמתענין ומבקש שישיגו הסמנים של שו"ע אדמה"ז מהדורא קמא שנמצאים אצל ד"צ הילמן, ומה שהצלחו להשיג נדפס בקובץ יגדיל תורה