משתמש:הנחה/טיוטה - תחיית המתים
![]() |
הערך נמצא בשלבי עבודה: כדי למנוע התנגשויות עריכה ועבודה כפולה אתם מתבקשים שלא לערוך ערך זה בטרם תוסר הודעה זו, אלא אם כן תיאמתם זאת עם מניחי התבנית. | ||
אם הדף לא נערך במשך שבוע ניתן להסיר את התבנית ולערוך אותו, אך רצוי לתת קודם תזכורת בדף שיחת הכותבים. |
מקורו
תחיית המתים - מה יהיה אז? (אין לי כותרת מתאימה)
ראה בכל זה בערך הקיים תחיית המתים
הרמב"ם בפירושו על המשניות [1]מתלונן על המעיינים בקורות ימים אלו ופרטיהם השוליים ואינם מתעסקים בהבנה וחקירה בגופם של הימים ובמהותם ומעלתם.
עניינו
מח' הרמב"ם והרמב"ן האם היא השלימות והגמר. והכרעת תורת החסידות כהרמב"ן.
שלימות ותכלית הבריאה
תשלום וגמר השכר
דרשו חז"ל[2] על הפסוק:[3]"אשר אנכי מצווך היום לעשותם" "היום לעשותם ולמחר לקבל שכרם" וזמן קבלת השכר הוא בגן עדן[4] ותחיית המתים. אולם עיקר קבלת השכר יהיה דווקא בתחיית המתים.[5] (והרבה חילוקים ביניהם כדלהלן).
(בקשר להגהה שבתניא לז, שהשכר הוא רק באלף השביעי...)
שלימות הבריאה ושכר העבודה דבר אחד הם. שהשכר הנעלה ביותר ששיך לתת הוא הבאת הדבר אל שלימותו ותכליתו. ומכיוון שתכלית האדם והעולם ושלימותם הוא בהתאחדותם עם בוראם שזה נעשה על ידי ביטולם לה'. משום שזה תכלית בריאתם ש"נתאווה הקב"ה להיות לו דירה בתחתונים"[דרוש מקור] לכן בקיום המצוות שעל ידה נעשה ההתאחדות עם מצווה המצווה והתגלות אורו האלוקי בנבראים, הוא הוא השכר הנעלה ביותר.
ומכיוון שהשלימות בדבר זה (האתחדות בין הבריאה לבורא - "דירה בתחתונים") יהיה בזמן התחייה, נמצא שזמן התחייה הוא שלימות הבריאה וגמר ותשלום השכר על עבודת האדם.
השלימות שזמן התחייה הוא הן מצד העולם (שתתעלה להיות בדרגה נעלית ביותר)והן מצד הגילוי האלוקי שבזמן התחייה יתגלה בעולם גילוי נעלה ביותר.
הגלוי האלוקי
דרגתה
השלימות בגילוי האלוקי שיאיר בעולם בזמן התחייה הוא שיאיר דרגה באלקות שאינה מוגבלת כלל שהיא לא לפי ערך עבודת הנבראים כלל. בעוד שקודם לזמן זה אפילו הגילויים הנעלים ביותר (כבימות המשיח) יהיו הגילויים בערך הנבראים ועבודתם.[6]
הגילוי האלוקי שיאיר בזמן התחייה הוא עצמות א"ס כפי שהוא ללא שום הסתר ולבוש[7] שעל זה נאמר:[8] "וְלֹא יִכָּנֵף עוֹד מוֹרֶיךָ וְהָיוּ עֵינֶיךָ רֹאוֹת אֶת מוֹרֶיךָ" ופירש רש"י: 'לא יתכסה ממך בכנף בגדיו כלומר לא יסתיר ממך פניו'. שעומק המשמעות בזה הוא שהגילוי לעתיד יהיה לא רק בלי הסתרים שמעלימים אלא גם שבגילוי גופא יבוא מעצמות ממש שלמעלה מכל גדר 'גילוי'.
הביאור בזה: בהתגלות בכלל כמה דרגות יש שמתגלה דרגה מצומצמת וחיצונית יש שמתגלה דרגות גבוהות יותר שאינם מצומצמות אולם הצד השווה הוא שתוכנם כולם, הוא 'גילויים' (שהם מחוץ לעצם הדבר) ויש את עצם הדבר שלמעלה מהגילויים וכמה משלים נתנו בזה:
- א. כוחות הנפש: יש את הכוחות המתלבשים באברי הגוף ושוכנים ופועלים כל כוח באברו הפרטי ככוח הראיה, שמיעה, וכו'. אמנם יש כוחות שהם למעלה מאבר פרטי מסויים והם כוחות שקשורים עם כללות הנפש כמו כח הרצון שמאיר בכל כוחות האדם בשווה והוא מעליהם והוא התגלות הנפש. אמנם יש את הנפש עצמה שהוא עצם רוחני מופשט מכל תואר והגדרה.[6]
- ב. מלך שישנם פעמים דברים המסתירים על המלך שלא יראו את גדולתו אמנם כשהמלך מתגלה אל העם והשרים אזי "מלך ביופו תחזינה עיננו" שמתגלה מעלת המלך ורוממותו. אולם לאמיתו של דבר בדירתו עם עצמו נמצא המלך בעצמו למעלה מהגילוי שהתגלה להעם. (במילים אחרות: לעם התגלה מעלת המלך ואילו בביתו נמצא המלך בעצמו.)[דרוש מקור: ביאורי הרי"כ על תניא ויש לחפש המקור בדא"ח.]
וכן הוא גם בגילוי האלוקי בבריאה שיש את הגילוי שמאיר בעולמות מצד הבריאה והוא אור מצומצם המתלבש בכל עולם לפי דרגתו ונרגש בו לפי מעלתו. ובגן עדן נרגש ומושג 'מהות' אור זה (משאין כן בעולמות רק מציאותו) אמנם יש את האור הבלי גבול שהוא אינו מתלבש ומאיר בכל מקום בשווה והוא יתגלה בביאת המשיח. אולם עדיין גדר הגילוי הוא שמאיר 'הגילויים' של הקב"ה שהם אינם עצמותו ית' (והם כמו לבוש) ורק בזמן התחייה יתגלה העצם שלמעלה מכל הגילויים - עצמות א"ס.
אמנם בפרטיות ישנו בגילוי זה כמה פרטים ועניינים וכמה דרגות:
• גילוי ההמשכות שהמשיכו ישראל על ידי קיום המצוות. (ובזה: ב' דרגות • תענוג הנמשך על ידי המצווה. • תענוג שבמצווה עצמה) • גילוי המעלה והתענוג שבנשמות ישראל עצמם.
גילוי התענוג שבעבודה
הטעם שלעתיד יתגלה עצמות א"ס הוא משום שעל ידי עבודתם של ישראל בתורה ומצוות מתעורר תענוג למעלה ותענוג זה יתגלה לנשמות ישראל בזמן התחייה. תענוג זה הוא התענוג העצמי שבעצמות א"ס והוא התענוג כמו שהוא בעצמותו שאינו בא בהמשכה וגילוי ונקרא "שעשועי המלך בעצמותו" (שהתענוג אינו נוסף על מציאותו אלא הוא עצמו התענוג[9]) . (והתענוג המתגלה בגן עדן הוא הארה וזיו בלבד מתענוג זה) ועל תענוג זה נדרש בגמרא[10] הפסוק[11]"עין לא ראתה אלקים יעשה למחכה לו" "מאי עין לא ראתה? זו 'עדן' שלא שלטה עין של כל בריה". דרגה זו מתוארת בתואר ש"עין לא ראתה" לפי שבכל העליות שעולים הנשמות בגן עדן הם אינם מתקרבים כלל לדרגה זו שהיא מובדלת מהם לגמרי ואדרבה ככל שעולים חשים יותר את ביטולם והפלאתו של דרגה זו. ודרגה זו - 'עדן' - "יעשה למחכה לו" שיתגלה בתחיית המתים לנשמות ישראל.[12]
וגילוי זה יהיה (על אף שהוא למעלה מגילוי והמשכה) לפי שבזמן התחייה יתגלה העצמות ממש (ולא שיתגלה ממנו התפשטות אור כי שהוא בעצמו - העלם העצמי - יתגלה) וגם מצד הנשמות שהם יתעלו לעתיד בעצמות ממש.[דרושה הבהרה][12]
עוד פרט בגילוי הוא שיתגלה עצם המצווה כלומר עצם הרצון שבמצוות מה שעכשיו לא נתגלה כלל ועל זה אמרו שכר מצווה מצווה לפי שלעתיד יתגלה הרצון שבמצווה כמו שהוא בלתי מורכב כלל והוא פנימיות הרצון.[13][דרושה הבהרה]
- עוה"ב מצ"ע הוא רק ש"י עולמות, וע"י המצוות נמשך תר"ך = פי שתיים (וככה הגדול - תרל"ז) וביאורו ראה לקו"ת ראה כח, ד לקו"ש חלק ה ע' 243 ואילך, שיחת עקב תשמ"ט סעיף ג (ומ"מ בהערה 16)
גילוי התענוג שישראל עצמם
- מאמר "להבין מ"ו"
אופנה
הגלוי לנשמות ישראל
הגילויים של תחיית המתים יהיה לכל עם ישראל בשווה. ולכן אמרו חז"ל: "כל ישראל יש להם חלק לעולם הבא" ללא יוצא מהכלל ומשמע שאין צורך בזיכוך מיוחד כפי שהוא בגן עדן שאף הוא תשלום שכר ותוצאה מעבודת היהודי בעולם הזה והגילויים מחולקים. שבגן עדן עצמו יש הרבה דרגות גן עדן העליון וגן עדן התחתון. בהם עצמם ריבוי בלי גבול של דרגות וכל אחד משיג לפי דרגתו דווקא.
- (לקו"ת שלח מו, ד בטעם הדבר) (שווה - בעיקר מצד התענוג שבישראל עצמם - "להבין מ"ו")
- (זה ששיך התגלות עצם 'התענוג שבמצוות' לנשמות להיותם עצמיים לקו"ש ח"ה ע' 244)
- (נשמות ישראל יתעלו בעצמות הרחבה - זה היום סו)
- הגילוי בגוף
- הגילוי יאיר 'גם' בגוף היות ויהיה גילוי מאור הסובב.[דרוש מקור]
- הגילויים של זמן זה יהיו 'דווקא' נשמה בגוף גשמי היות והגילוי הוא עצמיות התענוג הנמשך מצד הדרגה התחתונה ביותר מצד שנעוץ תחילתן וכו' (ראה שלח מז, ד ועוד.) והוא על ידי עבודה זו
- הגילוי (של התענוג שבישראל עצמם) הוא בגוף מפני שגם בו יש בחירת העצמות.(להבין מ"ו)
הגילוי בעולם
- ראה במאמר "להבין" ובהערה 25 באיזה אופן ואילו דרגות יאירו בעולם על ידי ישראל.
מצב העולם באותו התקופה יהיה במצבו הנעלה ביותר שלא יהיה בו שום רע שהקב"ה יעביר כליל את רוח הטומאה כדברי הפסוק:[דרוש מקור] "ואת רוח הטומאה העביר מן הארץ", שבעוד שעבודת האדם במשך כל זמן קיום העולם הוא להפריד את הרע מהטוב, אולם כל זמן שזה בכוחו המוגבל של האדם, אין בידו לגרשו לגמרי. ודווקא כשיבוא מצד 'הקב"ה' ובכוחו, יועבר לגמרי מהעולם.[דרושה הבהרה] שאפילו קודם לכן בימות המשיח בגמר עבודת הבירורים שיופרד הרע מהטוב ויהיו היהודים במצב כמו לפני חטא עץ הדעת שלא היה תערובת רע וטוב עדיין מציאות של הרע קיימת וממילא אין הטוב הנמצא בשלימות אף שאינה מעורבת ודווקא בזמן התחייה כשיבטל הרע לגמרי יהיה תכלית השלימות בטוב העולם.[6]
- ...אופן העברת הרע עיין פרק לז בתניא...
על ידי מעשינו ועבודתנו
- דווקא בעוה"ז, גוף, מעשה, קב"ע, וכו'
- "להבין מ"ו" גילוי התענוג שבישראל הוא לא מצד העבודה (וראה בהערה 28 ששיך לתשובה)
- על ידי מעשינו ועבודתינו - והיה עקב תשכ"ג.
יחסה למתן תורה, גן עדן, ימות המשיח
(הביאור אמור לכלול 'דרגת הגילוי' 'אופן הגילוי' (- מצד התחתון, וכיו"ב) ו'במה היא הכנה אליה'
כבר היה במתן תורה
- תניא פרק לו, סה"מ תרל"א, (וגם שם היה לגופים אף שפרחה, הרי החזירן ומרומז בתניא - מאמר של הרבי)
- הכנה לעבודה שאח"כ - ??
גן עדן
- רק ממלא, זיו, "גן" עדן, וכו' (לקו"ת שלח מו, זה היום ס"ו, להבין מ"ו, ועוד.)
א. האור המאיר בגן עדן הוא הארה בלבד מעצמות התענוג[12] והשפעתו עוברת דרך "שערות" בלבד שהוא כמו השער שנמשך בו חיות מצומצמת ביותר (עד שחיתוך השערה אינו גורם לכאב).[9] בשונה מזמן התחייה שיאיר עצמות התענוג.
ב. האור בגן עדן עובר דרך צמצום הנהר שהוא ספירת הבינה בשונה מלעתיד שיהיה בקיעת הנהר ויתגלה התענוג ללא צמצומים.[12]
- דרגות, (זה היום, להבין עוד)
- הכנה לעולם התחייה (יושבת בגנים תשי"ג מלוקט ב', להבין מ"ו בסופו, ועוד)
ימות המשיח
- דרגת האור - אוא"ס הסובב (והוא שכר על המצוות אמנם אינם עיקר השכר) להבין מ"ו ועוד.
- • תענוג המורגש (סעודה) (בתחייה בלתי מורגש - העלם העצמי (אין בו אכילה) כנ"ל) והיה עקב כ"ג, בשם ס"ו ע' צז - תקכד-ה. •
- יהיו בו דרגות (אף שאינם כהדרגות שבגן עדן) - להבין מ"ו
- הכנה לתחיית המתים - להבין מ"ו.
קיום המצוות
- תניא אגרת הקודש סי כה (?), לקו"ש ח"ה ע' 244 הערה 33,
ראו גם
- ולשלמות העניין בגילוי האלוקי והבריאה ופרטים נוספים ראה בערך דירה בתחתונים.
קישורים חיצוניים
- הרבי - אגרות קודש חלק ב מכתב ר' - פרטי ענייני התחייה.
- הרבי - ספר המאמרים - מלוקט, מאמר דיבור המתחיל כל ישראל יש להם חלק לעולם הבא - תשל"ג
- הרבי - ספר המאמרים - מלוקט, מאמר דיבור המתחיל להבין עניין תחיית המתים - תשמ"ו.
הערות שוליים
- ↑ סנהדרין פרק י. וראה גם בתחילת אגרת הרמב"ם 'תחיית
- ↑ מדרש תנחומא בראשית א, תלמוד בבלי עירובין כב, א, הובא בפרש"י על הפסוק
- ↑ דברים ז, יא.
- ↑ כך הוא בלקוטי תורה שלח מו, ד.
- ↑ רמב"ן בשער הגמול[דרוש מקור]
- ↑ 6.0 6.1 6.2 אגרות קודש - אדמו"ר חלק ב אגרת ר'. (בקישורים חיצוניים).
- ↑ תניא פרק לו.
- ↑ ישעיה ל, כ.
- ↑ 9.0 9.1 לקוטי תורה שלח מו, ד ואילך.
- ↑ ברכות לד, ב.
- ↑ ישעיהו סד, ג.
- ↑ 12.0 12.1 12.2 12.3 מאמרי אדמו"ר האמצעי דרושי חתונה חלק ב מאמר להבין מה שבברכה, המשך תרס"ו דיבור המתחיל זה היום.
- ↑ המשך תרס"ו עמוד לה.