תספורת
המונח "תספורת" מפנה לכאן. לערך העוסק במנהג האפשערניש לילד בגיל 3, ראו תספורת ראשונה.
תספורת היא גזיזת שערות הראש, פעולה שבקשר אליה ישנם דינים ומנהגים רבים.
זהירות מגזיזת פאות הראש
בשל חוסר ידיעה, רבים טועים ונכשלים בגזיזת פאות הראש העליונות שהמיקום שלהם הוא במשולש הנוצר כאשר מותחים קו לאורך הראש מקו המצח ועד האוזן. מבחינת אורך השער, מספיק להשאיר שער באורך של 5 מילימטר, ועל מנת שהפאות יהיו ניכרות, צריכות להיות השערות באזור זה באורך של 5 מ"מ יותר מאשר שאר שערות הראש.
אצל נזיר
![]() | ערך מורחב – נזיר |
אדם שקיבל על עצמו נזירות, אסור בשתיית יין וכן אסור לו להסתפר במשך כל זמן הנזירות.
הזמן המנינמלי של נזירות הוא שלושים יום, וישנו גם אופן של נזירות עולם.
עם סיום זמן הנזירות צריך הנזיר להביא עמו קרבן מיוחד לבית המקדש.
שבת ומועדים
בשבת אסור לנתק שום דבר המחובר לגוף, כגון שערות או חלקי עור, אפילו שערה אחת.
גם בחול המועד אסור להסתפר, ועל פי צוואת רבי יהודה החסיד יש להימנע מלהסתפר בראש חודש[1].
לעומת זאת, יש מצווה להסתפר לכבוד החג, וכן לכבוד שבת.
בחז"ל מופיע האיסור להסתפר בערב שבת 'סמוך למנחה', ועל פי קבלת האריז"ל[2] יש להסתפר קודם חצות, והרבי הביא הנהגה זו בפשטות[3].
אצל מלך
המשנה במסכת תענית קובעת כי על המלך להסתפר בכל יום, וכהן גדול בכל ערב שבת.
הדבר נפסק להלכה[4] ברמב"ם: "המלך מסתפר בכל יום ומתקן עצמו ומתנאה במלבושין נאים ומפוארים שנאמר מלך ביפיו תחזינה עיניך".
תספורת ראשונה
![]() | ערך מורחב – תספורת ראשונה |
מנהג התספורת הראשונה המכונה באידיש בשם 'אָפְּשֶׁערְנִישׁ' ובערבית 'חַאלַקֶה', הוא טקס הנערך לילד בהגיעו לגיל שלוש בו גוזזים לו בפעם הראשונה את שערות הראש מלבד הפאות[1] שאותן משאירים. לטקס זה מתלווים בדרך כלל מנהגים נוספים הקשורים להתחלת חינוכו היהודי של הילד.
אצל הרבי
בתחילת הנשיאות לא היתה קביעות הידועה לנו בנוגע לזמני התספורת אצל הרבי.
בשנים המאוחרות יותר הסתפר הרבי ביום חמישי לפני השקיעה, ולאחר שהחל לנסוע לאוהל אדמו"ר הריי"צ בתדירות רבה יותר, נקבע הזמן לתספורת ביום רביעי בלילה, ועל פי עדותו של המזכיר ר' לייבל גרונר, הרבי הסתפר בקביעות דווקא בלילה[5].
הרבי נוהג להסתפר בדרך כלל 3-4 פעמים בשנה[6].
נוסף לכך, גוזז הרבי מעט שערות בכל ערב שבת[7].
את שערות הפאות מניח הרבי מאחורי האוזניים.
אחרי פטירת אמו הסתפר הרבי כעבור שלושה חודשים, אור לט"ו כסלו. אחרי פטירת רעייתו, הסתפר הרבי כמה ימים אחרי השלושים, באור לכ"ח אדר[8].
הערות שוליים
- ↑ ראו משנה ברורה סימן רס סק"ז. ומנהג הספרדים להקל בזה.
- ↑ שער המצוות פרשת קדושים (כד,א). טעמי המנהגים (ס"ע קכב) בשם ס' "לחם מן השמים להאריז"ל" (והוא מהרב יעקב צמח בעהמח"ס נגיד ומצוה והגהות בכתבי האריז"ל, מתלמידי גורי האריז"ל)שערי הל' ומנהג או"ח ח"א סי' קל. כף החיים סי' רלב ס"ק טו.
- ↑ תורת מנחם – התוועדויות' (לד) תשכ"ב ח"ג עמ' 320 הערה 66.
- ↑ רמבם הלכות מלכים ב, ה.
- ↑ בירור הלכה, הרב יוסף שמחה גינזבורג התקשרות 676: הרב מיכאל אהרן שי' זליגזאן בירר וכתב לי, שבדרך-כלל היה הרבי מזמין את הספר ביום רביעי בלילה.
- ↑ מעשה מלך חלק ראשון פרק כ"ז סעיף ה'.
- ↑ מעשה מלך חלק שני פרק א' סעיף ב'.
- ↑ מעשה מלך חלק ראשון פרק כ"ו סעיף מ'.