יצחק שאול מקלימוביץ': הבדלים בין גרסאות בדף
מ (החלפת טקסט – "אדמו"ר הזקן " ב־"אדמו"ר הזקן ") |
אין תקציר עריכה |
||
(6 גרסאות ביניים של 5 משתמשים אינן מוצגות) | |||
שורה 1: | שורה 1: | ||
רבי '''יצחק שאול מקלימוביץ'''' היה מהחסידים הראשונים בעיר [[קלימוביץ']] וממפיצי [[תורת החסידות]] בעירו. | {{מקורות}} | ||
רבי '''יצחק שאול מקלימוביץ'''' (? - [[כ"ד בטבת]] [[תר"ח]]) היה מהחסידים הראשונים בעיר [[קלימוביץ']] וממפיצי [[תורת החסידות]] בעירו. | |||
==תולדות חיים== | ==תולדות חיים== | ||
{{פסקה חסרה}} | {{פסקה חסרה}} | ||
אחד מהניגונים אותם מסר היה [[ניגון ברוך הוא אלקינו]]. | |||
==פטירתו== | ==פטירתו== | ||
ארבעה ימים לפני פטירתו ביום [[כ"א טבת]] שהיה ביום שלישי בשבוע היה חולה וחלוש, נכדו ר' [[בער דער מלמד]] בא להודיע שאינו מרגיש בטוב, נתקבצו אליו אנשים וישבו אצלו, [[תפילה|והתפלל]] בהתלהבות גדולה, והמתקבצים ישבו אצלו כמה שעות עד יום המחרת לפנות ערב, ואז נפל בחלשות ואחר כך כשהיה כבר אור ליום החמישי כ"ג טבת נתעורר ואמר שרוצה להתפלל כי למחר ב[[יום טוב]] ביום [[כ"ד טבת]] - ההילולא של ה[[אדמו"ר הזקן]] - רוצה הוא כבר להיות בביתו, כל השומעים כולם נתייראו, אך אמרו לו שעדיין לפני חצות הלילה, ענה שאם כן יגיד קרי"ש שעל המיטה, וישן קצת, ונתעורר לפנות בוקר ומיד התחיל להתפלל, וכמה פעמים הפסיק באמצע תפילתו מחמת החולשה, וכשבאו אליו החברים היה כבר אחר התפילה. | ארבעה ימים לפני פטירתו ביום [[כ"א טבת]] שהיה ביום שלישי בשבוע היה חולה וחלוש, נכדו ר' [[בער דער מלמד]] בא להודיע שאינו מרגיש בטוב, נתקבצו אליו אנשים וישבו אצלו, [[תפילה|והתפלל]] בהתלהבות גדולה, והמתקבצים ישבו אצלו כמה שעות עד יום המחרת לפנות ערב, ואז נפל בחלשות ואחר כך כשהיה כבר אור ליום החמישי כ"ג טבת נתעורר ואמר שרוצה להתפלל כי למחר ב[[יום טוב]] ביום [[כ"ד טבת]] - ההילולא של ה[[אדמו"ר הזקן]] - רוצה הוא כבר להיות בביתו, כל השומעים כולם נתייראו, אך אמרו לו שעדיין לפני חצות הלילה, ענה שאם כן יגיד קרי"ש שעל המיטה, וישן קצת, ונתעורר לפנות בוקר ומיד התחיל להתפלל, וכמה פעמים הפסיק באמצע תפילתו מחמת החולשה, וכשבאו אליו החברים היה כבר אחר התפילה. | ||
שורה 7: | שורה 10: | ||
אחרי התפילה אמר לר' [[יוסף שלום מקלימאוויטש]] שיקרא את ר' [[שאול לייב מקלימאוויטש]] ולעוד חסידים, וכיבד את ר' [[גרשון בער מפאהאר]] שהיה אז עדיין ב[[קלימאוויטש]] שיגיד את הדרוש האחרון ששמע בליובאוויטש, כי הוא רוצה כבר ליפרד כי מחר הוא נוסע לביתו, הנוכחים לא הבינו מה הוא רוצה לומר בזה, אך החסיד הישיש ר' שאול לייב שהבין אזר עוז ושאל אותו האם רוצה לחזור לפני יום טוב, ענה וודאי אך ברצונו קודם [[תפילת מנחה|להתפלל מנחה]] ואחר כך יחזור, ואז חזר על מאמר ששמע לפני 75 שנה ה[[אדמו"ר הזקן]] על המאמר של לעולם יהא זהיר בתפילת המנחה, וביקש מהנוכחים שישתדלו שהיות והוא כבר יסתלק היום, יראו מיד לקברו בכדי שיוכל להספיק לטבול בנהר דינור לפני ה[[יומא דהילולא]] של האדמו"ר הזקן, ולהגיע למעלה לפני השמחה. | אחרי התפילה אמר לר' [[יוסף שלום מקלימאוויטש]] שיקרא את ר' [[שאול לייב מקלימאוויטש]] ולעוד חסידים, וכיבד את ר' [[גרשון בער מפאהאר]] שהיה אז עדיין ב[[קלימאוויטש]] שיגיד את הדרוש האחרון ששמע בליובאוויטש, כי הוא רוצה כבר ליפרד כי מחר הוא נוסע לביתו, הנוכחים לא הבינו מה הוא רוצה לומר בזה, אך החסיד הישיש ר' שאול לייב שהבין אזר עוז ושאל אותו האם רוצה לחזור לפני יום טוב, ענה וודאי אך ברצונו קודם [[תפילת מנחה|להתפלל מנחה]] ואחר כך יחזור, ואז חזר על מאמר ששמע לפני 75 שנה ה[[אדמו"ר הזקן]] על המאמר של לעולם יהא זהיר בתפילת המנחה, וביקש מהנוכחים שישתדלו שהיות והוא כבר יסתלק היום, יראו מיד לקברו בכדי שיוכל להספיק לטבול בנהר דינור לפני ה[[יומא דהילולא]] של האדמו"ר הזקן, ולהגיע למעלה לפני השמחה. | ||
מיד אחר כך כשעוד היום גדול מיד בתחילת זמן מנחה גדולה התפללו מנחה, ובסוף התפילה בסוף [[עלינו לשבח|עלינו]] שמעו אותו אומר [[שמע ישראל]] וכשנהרה שפוכה על פניו נסתלק לבית עולמו. | מיד אחר כך כשעוד היום גדול מיד בתחילת זמן [[מנחה]] גדולה התפללו מנחה, ובסוף התפילה בסוף [[עלינו לשבח|עלינו]] שמעו אותו אומר [[שמע ישראל]] וכשנהרה שפוכה על פניו נסתלק לבית עולמו. | ||
[[קטגוריה:חסידים מתקופת אדמו"ר הזקן]] | [[קטגוריה:חסידים מתקופת אדמו"ר הזקן]] | ||
[[קטגוריה:חסידים מתקופת אדמו"ר הצמח צדק]] | |||
[[קטגוריה:אישים בקלימוביץ']] |
גרסה אחרונה מ־22:08, 2 ביולי 2023
רבי יצחק שאול מקלימוביץ' (? - כ"ד בטבת תר"ח) היה מהחסידים הראשונים בעיר קלימוביץ' וממפיצי תורת החסידות בעירו.
תולדות חייםעריכה
אחד מהניגונים אותם מסר היה ניגון ברוך הוא אלקינו.
פטירתועריכה
ארבעה ימים לפני פטירתו ביום כ"א טבת שהיה ביום שלישי בשבוע היה חולה וחלוש, נכדו ר' בער דער מלמד בא להודיע שאינו מרגיש בטוב, נתקבצו אליו אנשים וישבו אצלו, והתפלל בהתלהבות גדולה, והמתקבצים ישבו אצלו כמה שעות עד יום המחרת לפנות ערב, ואז נפל בחלשות ואחר כך כשהיה כבר אור ליום החמישי כ"ג טבת נתעורר ואמר שרוצה להתפלל כי למחר ביום טוב ביום כ"ד טבת - ההילולא של האדמו"ר הזקן - רוצה הוא כבר להיות בביתו, כל השומעים כולם נתייראו, אך אמרו לו שעדיין לפני חצות הלילה, ענה שאם כן יגיד קרי"ש שעל המיטה, וישן קצת, ונתעורר לפנות בוקר ומיד התחיל להתפלל, וכמה פעמים הפסיק באמצע תפילתו מחמת החולשה, וכשבאו אליו החברים היה כבר אחר התפילה.
אחרי התפילה אמר לר' יוסף שלום מקלימאוויטש שיקרא את ר' שאול לייב מקלימאוויטש ולעוד חסידים, וכיבד את ר' גרשון בער מפאהאר שהיה אז עדיין בקלימאוויטש שיגיד את הדרוש האחרון ששמע בליובאוויטש, כי הוא רוצה כבר ליפרד כי מחר הוא נוסע לביתו, הנוכחים לא הבינו מה הוא רוצה לומר בזה, אך החסיד הישיש ר' שאול לייב שהבין אזר עוז ושאל אותו האם רוצה לחזור לפני יום טוב, ענה וודאי אך ברצונו קודם להתפלל מנחה ואחר כך יחזור, ואז חזר על מאמר ששמע לפני 75 שנה האדמו"ר הזקן על המאמר של לעולם יהא זהיר בתפילת המנחה, וביקש מהנוכחים שישתדלו שהיות והוא כבר יסתלק היום, יראו מיד לקברו בכדי שיוכל להספיק לטבול בנהר דינור לפני היומא דהילולא של האדמו"ר הזקן, ולהגיע למעלה לפני השמחה.
מיד אחר כך כשעוד היום גדול מיד בתחילת זמן מנחה גדולה התפללו מנחה, ובסוף התפילה בסוף עלינו שמעו אותו אומר שמע ישראל וכשנהרה שפוכה על פניו נסתלק לבית עולמו.