דוד הלמן: הבדלים בין גרסאות בדף
מ (←קירוב יהודים) |
(←משפחתו) |
||
(26 גרסאות ביניים של 10 משתמשים אינן מוצגות) | |||
שורה 1: | שורה 1: | ||
[[ | [[קובץ:הלמן.jpg|שמאל|ממוזער|250px|ר' דוד הלמן]] | ||
ר' '''דוד הלמן''' נולד | ר' '''דוד הלמן''' ([[כ"ז תמוז]] [[תרנ"ג]] - [[א' תמוז]] [[תשכ"ב]]) היה חסיד חב"ד שהתמחה במקצוע הרוקחות, ופעל בשליחות [[אדמו"ר הריי"צ]] בברן שבשוויץ, ובשנים מאוחרות יותר שימש כ[[גבאי]] [[בית הכנסת]] חב"ד ב[[תל אביב]] לצד תפקידו כרוקח ראשי ב[[בית רפואה|בית הרפואה]] העירוני. | ||
==תולדות חיים== | |||
נולד ב[[עיירה]] החב"דית [[דיסנא]] אשר ב[[רוסיה הלבנה]], ב[[כ"ז תמוז]] [[תרנ"ג]], לאביו ה[[חסיד]] ר' [[ראובן הלמן (דיסנא)|ראובן הלמן]] (בן החסיד ר' דובער) ולאמו מרת יכה פערלע. | |||
כשבגר ר' דוד הביע לפני אביו את רצונו ללמוד את מקצוע הרוקחות, חרף התנגדותו העזה של האב, שהציב אולטימטום לבן: "או שאתה נותר בבית לעבוד את ה', או שאתה עוזב את הבית". דוד בחר באופצייה השנייה, ויצא מהבית. | כשבגר ר' דוד הביע לפני אביו את רצונו ללמוד את מקצוע הרוקחות, חרף התנגדותו העזה של האב, שהציב אולטימטום לבן: "או שאתה נותר בבית לעבוד את ה', או שאתה עוזב את הבית". דוד בחר באופצייה השנייה, ויצא מהבית. | ||
בדרכו לאיתור בית-ספר מתאים, מצא את דודו | בדרכו לאיתור בית-ספר מתאים, מצא את דודו - חבר קרוב של החסיד ר' רפאל כהן. למשמע החדשות קבע הדוד: "אתה כותב לרבי ומה שיאמר תעשה". הרבי הרש"ב אישר במכתב את הלימוד, ודוד החל ללמוד. כעבור זמן-מה פרצה מלחמת-העולם הראשונה. ר' דוד הספיק להתמנות למשרת מבקר הרוקחות של [[רוסיה]] הלבנה והצטרף למסעי הובלת תרופות ברכבות. באחת הפעמים הורה לנהג לעצור ברוסטוב, ונכנס לרבי הרש"ב ומאז התקשר אליו. בזכרונתיו מתאר ר' דוד את רגשי הגעגועים ל[[עיירה]] ליובאוויטש ולנסיעותיו אל הרבי הרש"ב. | ||
==שליחות בשווייץ== | ==שליחות בשווייץ== | ||
מקצוע הרוקחות קיים את ר' דוד ומשפחתו גם בארץ-ישראל. הוא מונה לרוקח הראשון | מקצוע הרוקחות קיים את ר' דוד ומשפחתו גם בארץ-ישראל. הוא מונה לרוקח הראשון ב[[בית רפואה|בית הרפואה]] 'הדסה', אבל מסמכי הכשרתו נעלמו במהפכות שחוותה רוסיה. ר' דוד נאלץ אפוא, בברכת אדמו"ר הריי"צ, להשלים לימודים בברן שבשווייץ. בהיותו שם פעל נמרצות בקירובם של הסטודנטים היהודים בשליחות אדמו"ר מוהריי"צ, שאף העיד על ר' דוד ש"יש לו החוש הראוי לפעולות טובות". התכתבות ענפה בין אדמו"ר הריי"צ לר' דוד, בקשר עם פעילותו בשוויץ, נדפסה ב'תשורה' לחתונת נכדיו. | ||
הוא פעל שם במרץ, ייסד מטבח כשר, קירב סטודנטים רבים לתורה ולחסידות. חרש וקצר פירות רבים. כאשר חזר עם תום לימודיו לארץ, מצא את מקומו בתל | הוא פעל שם במרץ, ייסד מטבח כשר, קירב סטודנטים רבים לתורה ולחסידות. חרש וקצר פירות רבים. כאשר חזר עם תום לימודיו לארץ, מצא את מקומו בתל אביב ושם חבר לקהילת החסידים, ופעל רבות למען ישיבת "אחי תמימים" בת"א. | ||
==התקשרות לרבי== | ==התקשרות לרבי== | ||
תלמידי הישיבה בתל | תלמידי הישיבה בתל אביב, היו מגיעים אליו לבית-המרקחת, והיו יושבים עמו שעות ומתוועדים. אחד מהבחורים שהיה נוהג להגיע בקביעות להתוועדויות עם ר' דוד, תיאר לימים: "אנחנו הבחורים אהבנו אותו, במיוחד בגלל היותו איש אמיתי. אהבנו לשמוע את היר"ש שלו ואת ההתקשרות שלו לרבי. היה לו חוש בקירוב יהודים לרבי וכל זאת היה בשקט. הוא היה איש יקר. היה לו [[נשמה]] של אש. הוא היה גם 'בעל-תפילה', לא היה לו קול חזני, אבל הוא היה ניגש לפני העמוד. והיה לנו 'געשמאק' לשמוע איך שהוא מתפלל, זה היה תפילה מהלב". | ||
ידידיו-הבחורים המשיכו להיות עמו בקשר גם לאחר שנסעו ל-770. הוא מצדו הפציר בהם תמיד שישלחו לו קונטרסים, ניגונים, מאמרים, תמונות וכל מה שקשור לרבי. במכתבים אלו הביע את רצונו העז להתראות עם הרבי, דבר שלא עלה בידו. הוא לימד אותם פרק בהתקשרות, כיצד צריכים להתקשר עם הרבי, ולדעת שאם הרבי דורש מאיתנו "בטח יש בנו". מכתביו המלאים בביטויי 'התקשרות' רווייות רגש ויוצאי דופן, נדפסו בהזדמנויות שונות. | ידידיו-הבחורים המשיכו להיות עמו בקשר גם לאחר שנסעו ל-770. הוא מצדו הפציר בהם תמיד שישלחו לו קונטרסים, ניגונים, מאמרים, תמונות וכל מה שקשור לרבי. במכתבים אלו הביע את רצונו העז להתראות עם הרבי, דבר שלא עלה בידו. הוא לימד אותם פרק בהתקשרות, כיצד צריכים להתקשר עם הרבי, ולדעת שאם הרבי דורש מאיתנו "בטח יש בנו". מכתביו המלאים בביטויי 'התקשרות' רווייות רגש ויוצאי דופן, נדפסו בהזדמנויות שונות. | ||
שורה 22: | שורה 25: | ||
מלבד השליחות המיוחדת בשווייץ, פעל ר' דוד גם בארץ-הקודש לקירובם של יהודים לאבינו שבשמים. הוא יצר קשרים עם אנשים מכל הסוגים, שופטים או אנשים פשוטם וקירבם אל החסידות ולרבי. הוא הרבה לכתוב מאמרים על 'חסידות' ו'רפואה בהיבט תורני' בעיתונים ובכתבי עת, ועל כולם היה מדווח לרבי. | מלבד השליחות המיוחדת בשווייץ, פעל ר' דוד גם בארץ-הקודש לקירובם של יהודים לאבינו שבשמים. הוא יצר קשרים עם אנשים מכל הסוגים, שופטים או אנשים פשוטם וקירבם אל החסידות ולרבי. הוא הרבה לכתוב מאמרים על 'חסידות' ו'רפואה בהיבט תורני' בעיתונים ובכתבי עת, ועל כולם היה מדווח לרבי. | ||
גם בתוך אנ"ש התעסק ר' דוד, ומתוקף תפקידו כ | גם בתוך אנ"ש התעסק ר' דוד, ומתוקף תפקידו כ[[גבאי]] בית כנסת חב"ד בתל אביב, החדיר את מושגי ההתקשרות, והחדיר בקרב המתפללים את עניינו של הרבי, את הניגונים ואת תורת החסידות. | ||
ב[[א' תמוז|ראש חודש תמוז]] [[תשכ"ב]] נפטר לבית-עולמו, ומנוחתו כבוד ב[[רמת גן]]. | ב[[א' תמוז|ראש חודש תמוז]] [[תשכ"ב]] נפטר לבית-עולמו, ומנוחתו כבוד ב[[רמת גן]]. | ||
==משפחתו== | |||
*בנו - ר' [[ראובן הלמן]] - [[כפר חב"ד]] | |||
==קישורים חיצוניים== | ==קישורים חיצוניים== | ||
* מנחם מענדל אוירכמן, '''[http://www.teshura.com/teshurapdf/Alperovitz-Oirechman%20-%20Teves%2015,%205765.pdf הקונסול השוייצרי של חב"ד - פעולותיו של הרב דוד הלמן לקירוב סטודנטים יהודים]''', טבת תשס"ה {{PDF}} | * מנחם מענדל אוירכמן, '''[http://www.teshura.com/teshurapdf/Alperovitz-Oirechman%20-%20Teves%2015,%205765.pdf הקונסול השוייצרי של חב"ד - פעולותיו של הרב דוד הלמן לקירוב סטודנטים יהודים]''', טבת [[תשס"ה]] {{PDF}} | ||
[[קטגוריה:חסידים מתקופת אדמו"ר הריי"צ | {{מיון רגיל:הלמן, דוד}} | ||
[[קטגוריה:חסידים | [[קטגוריה:חסידים מתקופת אדמו"ר הריי"צ]] | ||
[[קטגוריה:חסידים בתקופת אדמו"ר שליט"א]] | |||
[[קטגוריה:אישים בתל אביב]] | |||
[[קטגוריה:אישים שנפטרו בשנת תשכ"ב]] | |||
[[קטגוריה:אישים שנולדו בשנת תרנ"ג]] | |||
[[קטגוריה:אישים בדיסנא]] |
גרסה אחרונה מ־07:26, 26 ביולי 2022
![](/images/thumb/1/18/%D7%94%D7%9C%D7%9E%D7%9F.jpg/250px-%D7%94%D7%9C%D7%9E%D7%9F.jpg)
ר' דוד הלמן (כ"ז תמוז תרנ"ג - א' תמוז תשכ"ב) היה חסיד חב"ד שהתמחה במקצוע הרוקחות, ופעל בשליחות אדמו"ר הריי"צ בברן שבשוויץ, ובשנים מאוחרות יותר שימש כגבאי בית הכנסת חב"ד בתל אביב לצד תפקידו כרוקח ראשי בבית הרפואה העירוני.
תולדות חיים[עריכה | עריכת קוד מקור]
נולד בעיירה החב"דית דיסנא אשר ברוסיה הלבנה, בכ"ז תמוז תרנ"ג, לאביו החסיד ר' ראובן הלמן (בן החסיד ר' דובער) ולאמו מרת יכה פערלע.
כשבגר ר' דוד הביע לפני אביו את רצונו ללמוד את מקצוע הרוקחות, חרף התנגדותו העזה של האב, שהציב אולטימטום לבן: "או שאתה נותר בבית לעבוד את ה', או שאתה עוזב את הבית". דוד בחר באופצייה השנייה, ויצא מהבית.
בדרכו לאיתור בית-ספר מתאים, מצא את דודו - חבר קרוב של החסיד ר' רפאל כהן. למשמע החדשות קבע הדוד: "אתה כותב לרבי ומה שיאמר תעשה". הרבי הרש"ב אישר במכתב את הלימוד, ודוד החל ללמוד. כעבור זמן-מה פרצה מלחמת-העולם הראשונה. ר' דוד הספיק להתמנות למשרת מבקר הרוקחות של רוסיה הלבנה והצטרף למסעי הובלת תרופות ברכבות. באחת הפעמים הורה לנהג לעצור ברוסטוב, ונכנס לרבי הרש"ב ומאז התקשר אליו. בזכרונתיו מתאר ר' דוד את רגשי הגעגועים לעיירה ליובאוויטש ולנסיעותיו אל הרבי הרש"ב.
שליחות בשווייץ[עריכה | עריכת קוד מקור]
מקצוע הרוקחות קיים את ר' דוד ומשפחתו גם בארץ-ישראל. הוא מונה לרוקח הראשון בבית הרפואה 'הדסה', אבל מסמכי הכשרתו נעלמו במהפכות שחוותה רוסיה. ר' דוד נאלץ אפוא, בברכת אדמו"ר הריי"צ, להשלים לימודים בברן שבשווייץ. בהיותו שם פעל נמרצות בקירובם של הסטודנטים היהודים בשליחות אדמו"ר מוהריי"צ, שאף העיד על ר' דוד ש"יש לו החוש הראוי לפעולות טובות". התכתבות ענפה בין אדמו"ר הריי"צ לר' דוד, בקשר עם פעילותו בשוויץ, נדפסה ב'תשורה' לחתונת נכדיו.
הוא פעל שם במרץ, ייסד מטבח כשר, קירב סטודנטים רבים לתורה ולחסידות. חרש וקצר פירות רבים. כאשר חזר עם תום לימודיו לארץ, מצא את מקומו בתל אביב ושם חבר לקהילת החסידים, ופעל רבות למען ישיבת "אחי תמימים" בת"א.
התקשרות לרבי[עריכה | עריכת קוד מקור]
תלמידי הישיבה בתל אביב, היו מגיעים אליו לבית-המרקחת, והיו יושבים עמו שעות ומתוועדים. אחד מהבחורים שהיה נוהג להגיע בקביעות להתוועדויות עם ר' דוד, תיאר לימים: "אנחנו הבחורים אהבנו אותו, במיוחד בגלל היותו איש אמיתי. אהבנו לשמוע את היר"ש שלו ואת ההתקשרות שלו לרבי. היה לו חוש בקירוב יהודים לרבי וכל זאת היה בשקט. הוא היה איש יקר. היה לו נשמה של אש. הוא היה גם 'בעל-תפילה', לא היה לו קול חזני, אבל הוא היה ניגש לפני העמוד. והיה לנו 'געשמאק' לשמוע איך שהוא מתפלל, זה היה תפילה מהלב".
ידידיו-הבחורים המשיכו להיות עמו בקשר גם לאחר שנסעו ל-770. הוא מצדו הפציר בהם תמיד שישלחו לו קונטרסים, ניגונים, מאמרים, תמונות וכל מה שקשור לרבי. במכתבים אלו הביע את רצונו העז להתראות עם הרבי, דבר שלא עלה בידו. הוא לימד אותם פרק בהתקשרות, כיצד צריכים להתקשר עם הרבי, ולדעת שאם הרבי דורש מאיתנו "בטח יש בנו". מכתביו המלאים בביטויי 'התקשרות' רווייות רגש ויוצאי דופן, נדפסו בהזדמנויות שונות.
קירוב יהודים[עריכה | עריכת קוד מקור]
מלבד השליחות המיוחדת בשווייץ, פעל ר' דוד גם בארץ-הקודש לקירובם של יהודים לאבינו שבשמים. הוא יצר קשרים עם אנשים מכל הסוגים, שופטים או אנשים פשוטם וקירבם אל החסידות ולרבי. הוא הרבה לכתוב מאמרים על 'חסידות' ו'רפואה בהיבט תורני' בעיתונים ובכתבי עת, ועל כולם היה מדווח לרבי.
גם בתוך אנ"ש התעסק ר' דוד, ומתוקף תפקידו כגבאי בית כנסת חב"ד בתל אביב, החדיר את מושגי ההתקשרות, והחדיר בקרב המתפללים את עניינו של הרבי, את הניגונים ואת תורת החסידות.
בראש חודש תמוז תשכ"ב נפטר לבית-עולמו, ומנוחתו כבוד ברמת גן.
משפחתו[עריכה | עריכת קוד מקור]
- בנו - ר' ראובן הלמן - כפר חב"ד
קישורים חיצוניים[עריכה | עריכת קוד מקור]
- מנחם מענדל אוירכמן, הקונסול השוייצרי של חב"ד - פעולותיו של הרב דוד הלמן לקירוב סטודנטים יהודים, טבת תשס"ה