כפירה: הבדלים בין גרסאות בדף
קפיצה לניווט
קפיצה לחיפוש
מאין תקציר עריכה |
(הרחבה) |
||
(12 גרסאות ביניים של 8 משתמשים אינן מוצגות) | |||
שורה 1: | שורה 1: | ||
'''כפירה''' היא היפך האמונה. כשם ש[[אמונה]] שלימה ו[[אמת|אמיתית]] היא למעלה מטענות ומענות, כך גם הכפירה במיטבה, היא היפך האמונה ללא היגיון. אדם המתלבט וחותר להגיע אל האמת, עדיין אינו נחשב לכופר, למרות תהיותיו ושאלותיו. | {{להשלים|כל הערך=כן}} | ||
'''כפירה''' היא היפך האמונה. כשם ש[[אמונה]] שלימה ו[[אמת|אמיתית]] היא למעלה מטענות ומענות, כך גם הכפירה במיטבה, היא היפך האמונה ללא היגיון. אדם המתלבט וחותר להגיע אל האמת, עדיין אינו נחשב לכופר, למרות תהיותיו ושאלותיו. פעמים רבות הכפירה מתבטאת בקרירות ואי נתינת חשיבות לאמונה ו/או למאמינים. | |||
בהזדמנות מסויימת אמר [[הרבי | בהזדמנות מסויימת אמר [[הרבי]]{{הערה|1=ל[[אריאל שרון]], על פי [[מסכת מגילה]]}}: [[יהודי]] נקרא מי שכופר בעבודה זרה. | ||
הרבי אמר לו גם כי בביטוי "כופר בעבודה זרה", אין הכוונה דווקא בעבודה זרה ממש, אלא כל דבר שזר לאידישקייט - ליהדות ולהר סיני הוא זר לו, והוא כופר בו.{{ | הרבי אמר לו גם כי בביטוי "כופר בעבודה זרה", אין הכוונה דווקא בעבודה זרה ממש, אלא כל דבר שזר לאידישקייט - ליהדות ולהר סיני הוא זר לו, והוא כופר בו.{{הערה|1=וכן מובא גם ב[http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?sits=1&req=4596&st=%u05e2%u05d1%u05d5%u05d3%u05d4+%u05d6%u05e8%u05d4 שיחות קודש [[תשכ"ז]] חלק ב' עמ' ה' (277).].}} | ||
{{הערות שוליים}} | {{הערות שוליים}} | ||
{{קצרמר}} | |||
[[קטגוריה: | [[קטגוריה:אמונה וביטחון]] | ||
[[קטגוריה:עבודה זרה]] |
גרסה אחרונה מ־13:43, 14 ביוני 2024
כפירה היא היפך האמונה. כשם שאמונה שלימה ואמיתית היא למעלה מטענות ומענות, כך גם הכפירה במיטבה, היא היפך האמונה ללא היגיון. אדם המתלבט וחותר להגיע אל האמת, עדיין אינו נחשב לכופר, למרות תהיותיו ושאלותיו. פעמים רבות הכפירה מתבטאת בקרירות ואי נתינת חשיבות לאמונה ו/או למאמינים.
בהזדמנות מסויימת אמר הרבי[1]: יהודי נקרא מי שכופר בעבודה זרה.
הרבי אמר לו גם כי בביטוי "כופר בעבודה זרה", אין הכוונה דווקא בעבודה זרה ממש, אלא כל דבר שזר לאידישקייט - ליהדות ולהר סיני הוא זר לו, והוא כופר בו.[2]
הערות שוליים
- ↑ לאריאל שרון, על פי מסכת מגילה
- ↑ וכן מובא גם בשיחות קודש תשכ"ז חלק ב' עמ' ה' (277)..