קולע: הבדלים בין גרסאות בדף
אין תקציר עריכה |
אין תקציר עריכה |
||
(17 גרסאות ביניים של 10 משתמשים אינן מוצגות) | |||
שורה 1: | שורה 1: | ||
[[קובץ:קול'ע חסידי.jpg | [[קובץ:קול'ע חסידי.jpg |שמאל|ממוזער|300px|ציורו של ר' [[זלמן קליימן]], המתאר חסידים עושים קול'ע בצאתם מהתוועדות]] | ||
'''קוּלֶע''' (בלשון רבים: ''' | '''קוּלֶע''' (בלשון רבים: '''קולעֶ'ס'''. במקור מ[[אידיש]]: '''איבעֶר-קולעֶן זִיך''' = להתהפך), הינו מצב המצוי בקרב חסידים בעתות שמחה מיוחדים כבעת התוועדות ולאחר לגימה, ה"קולע" הוא התהפכות וגלגול על הרצפה מתוך [[ריקוד חסידי]] באופן שהראש למטה והרגליים למעלה. בכך מבטאים את עוצם השמחה המבטלת את כל מגבלות הטבע וחודרת בכל ה[[גוף]] באופן שהראש והרגל שווים, מבלי להתחשב בהבדלי המעמדות בין חסיד אחד למשנהו. | ||
==המנהג בתולדות החסידות== | ==המנהג בתולדות החסידות== | ||
ראשית התופעה החלה כבר בראשית ימיה של [[תנועת החסידות]], ובקיצוניות בקרב תלמידי רבי [[אברהם מקאליסק]] שהנהיג בין תלמידיו וחסידיו סדר עבודה אשר עיקרו הוא ביטול היש העצמי, ולכך היו נוהגים לבזות ולהשפיל את עצמם בראשי חוצות על מנת להשים את עצמם ללעג וקלס במכוון. חסידים אלו נהגו להסתובב ברחובות העיר ולעשות "קולע" גם לתוך שלולית בוץ. [[המגיד ממעזריטש]], רבו של ר' אברהם מקאליסק לא היה מרוצה משיטת ההנהגה והקפיד עליו, עד כדי שהורחק מחצרו של המגיד עד שאדמו"ר הזקן התחנן בעדו אצל המגיד{{הערה|1=[http://www.hebrewbooks.org/pagefeed/hebrewbooks_org_26267_40.pdf שיחת אדמו"ר הריי"צ, חול המועד פסח תרצ"ג].}}. | |||
אצל חסידי חב"ד הקולע היה דבר מצוי אמנם לא כאצל חסידי קאליסק, אך בכל עת התוועדות ושמחה היו כמה מהחסידים אשר לאחר לגימה קטנה היו נעמדים על השלחן ועושים קולע ובעקבות כך השמחה הייתה גוברת וחסידים נוספים היו מצטרפים ומבטאים את שמחתם העל טבעית. | |||
הזמנים הקבועים בהם היה ניתן לראות חסידים הנוהגים לעשות קול'ע, היה ב[[פורים]] וב[[שמחת תורה]]. כך לדוגמא התבטא הרבי ב[[התוועדות]] חג | הזמנים הקבועים בהם היה ניתן לראות חסידים הנוהגים לעשות קול'ע, היה ב[[פורים]] וב[[שמחת תורה]]. כך לדוגמא התבטא הרבי ב[[התוועדות]] חג הפורים [[תשמ"ב]]{{הערה|1=[http://www.hebrewbooks.org/pagefeed/hebrewbooks_org_15995_475.pdf התוועדויות [[תשמ"ב]] חלק ב' עמוד 975].}}: | ||
{{ציטוט|מרכאות=כן|תוכן= | |||
צריכים שיהודי אחד (לכל הפחות) יקיים את החיוב ד"עד דלא ידע", '''כולל המנהג שהיה נהוג פעם, להתהפך עם הראש למטה והרגליים למעלה ("איבערקולען זיך")''', באופן שהרגל הוא למעלה מהראש (ברגע זה על-כל-פנים)}} | |||
בהזדמנות אחרת, בעת | בהזדמנות אחרת, בעת ה[[התוועדות]] של [[שמיני עצרת]] [[תשל"א]] כאשר הרבי הקים את [[האו"ם החסידי]], הורה הרבי שאחד החסידים "יעשה 'קולע' טוב", והרב [[בן ציון שמטוב]] שמונה על ידי הרבי ל'בעל הבית' של מדינת אנגליה עשה 'קולע' כפי בקשת הרבי. | ||
[[אדמו"ר הריי"צ]] מספר, שגם זקני החסידים שלא יכלו לעשות קול'ע בכוחות עצמם, לא וויתרו על כך, וביקשו מצעירי החסידים ש'יהפכו אותם'{{הערה|לקוטי דיבורים חלק א' עמוד 163 | [[אדמו"ר הריי"צ]] מספר, שגם זקני החסידים שלא יכלו לעשות קול'ע בכוחות עצמם, לא וויתרו על כך, וביקשו מצעירי החסידים ש'יהפכו אותם'{{הערה|לקוטי דיבורים חלק א' עמוד 163.}}. | ||
במקום אחר מסופר, שכאשר [[אדמו"ר הזקן]] השתחרר מ[[מאסר וגאולת אדמו"ר הזקן|מאסרו]], השמחה של החסידים בעיר [[יאסי]] הייתה כל כך גדולה, שהיא השפיעה על רבים מבני העיר שיצטרפו לשמחה, ואף יעשו קול'ע ברחובותיה הראשיים של העיר. | במקום אחר מסופר, שכאשר [[אדמו"ר הזקן]] השתחרר מ[[מאסר וגאולת אדמו"ר הזקן|מאסרו]], השמחה של החסידים בעיר [[יאסי]] הייתה כל כך גדולה, שהיא השפיעה על רבים מבני העיר שיצטרפו לשמחה, ואף יעשו קול'ע ברחובותיה הראשיים של העיר{{הערה|שיחת מוצאי שבת פרשת וישב, כ' כסלו תשי"ז.}}. | ||
==ראו גם== | ==ראו גם== | ||
*[[ריקוד חסידי]] | *[[ריקוד חסידי]] | ||
==קישורים חיצוניים== | |||
*'''[http://chabad.info/video/rebbe/מתחברים-יום-יום/קטע-מיוחד-מהתוועדות-פורים-תשמב/ הרבי מצווה לעשות 'קול'ע חסידי' בעיצומה של התוועדות פורים תשמ"ב]''' {{וידפו}} | |||
{{הערות שוליים}} | {{הערות שוליים}} | ||
[[קטגוריה:מושגי יסוד]] | [[קטגוריה:מושגי יסוד]] |
גרסה אחרונה מ־13:42, 16 בספטמבר 2022
![](/images/thumb/f/f1/%D7%A7%D7%95%D7%9C%27%D7%A2_%D7%97%D7%A1%D7%99%D7%93%D7%99.jpg/300px-%D7%A7%D7%95%D7%9C%27%D7%A2_%D7%97%D7%A1%D7%99%D7%93%D7%99.jpg)
קוּלֶע (בלשון רבים: קולעֶ'ס. במקור מאידיש: איבעֶר-קולעֶן זִיך = להתהפך), הינו מצב המצוי בקרב חסידים בעתות שמחה מיוחדים כבעת התוועדות ולאחר לגימה, ה"קולע" הוא התהפכות וגלגול על הרצפה מתוך ריקוד חסידי באופן שהראש למטה והרגליים למעלה. בכך מבטאים את עוצם השמחה המבטלת את כל מגבלות הטבע וחודרת בכל הגוף באופן שהראש והרגל שווים, מבלי להתחשב בהבדלי המעמדות בין חסיד אחד למשנהו.
המנהג בתולדות החסידות[עריכה | עריכת קוד מקור]
ראשית התופעה החלה כבר בראשית ימיה של תנועת החסידות, ובקיצוניות בקרב תלמידי רבי אברהם מקאליסק שהנהיג בין תלמידיו וחסידיו סדר עבודה אשר עיקרו הוא ביטול היש העצמי, ולכך היו נוהגים לבזות ולהשפיל את עצמם בראשי חוצות על מנת להשים את עצמם ללעג וקלס במכוון. חסידים אלו נהגו להסתובב ברחובות העיר ולעשות "קולע" גם לתוך שלולית בוץ. המגיד ממעזריטש, רבו של ר' אברהם מקאליסק לא היה מרוצה משיטת ההנהגה והקפיד עליו, עד כדי שהורחק מחצרו של המגיד עד שאדמו"ר הזקן התחנן בעדו אצל המגיד[1].
אצל חסידי חב"ד הקולע היה דבר מצוי אמנם לא כאצל חסידי קאליסק, אך בכל עת התוועדות ושמחה היו כמה מהחסידים אשר לאחר לגימה קטנה היו נעמדים על השלחן ועושים קולע ובעקבות כך השמחה הייתה גוברת וחסידים נוספים היו מצטרפים ומבטאים את שמחתם העל טבעית.
הזמנים הקבועים בהם היה ניתן לראות חסידים הנוהגים לעשות קול'ע, היה בפורים ובשמחת תורה. כך לדוגמא התבטא הרבי בהתוועדות חג הפורים תשמ"ב[2]:
צריכים שיהודי אחד (לכל הפחות) יקיים את החיוב ד"עד דלא ידע", כולל המנהג שהיה נהוג פעם, להתהפך עם הראש למטה והרגליים למעלה ("איבערקולען זיך"), באופן שהרגל הוא למעלה מהראש (ברגע זה על-כל-פנים)
בהזדמנות אחרת, בעת ההתוועדות של שמיני עצרת תשל"א כאשר הרבי הקים את האו"ם החסידי, הורה הרבי שאחד החסידים "יעשה 'קולע' טוב", והרב בן ציון שמטוב שמונה על ידי הרבי ל'בעל הבית' של מדינת אנגליה עשה 'קולע' כפי בקשת הרבי.
אדמו"ר הריי"צ מספר, שגם זקני החסידים שלא יכלו לעשות קול'ע בכוחות עצמם, לא וויתרו על כך, וביקשו מצעירי החסידים ש'יהפכו אותם'[3].
במקום אחר מסופר, שכאשר אדמו"ר הזקן השתחרר ממאסרו, השמחה של החסידים בעיר יאסי הייתה כל כך גדולה, שהיא השפיעה על רבים מבני העיר שיצטרפו לשמחה, ואף יעשו קול'ע ברחובותיה הראשיים של העיר[4].
ראו גם[עריכה | עריכת קוד מקור]
קישורים חיצוניים[עריכה | עריכת קוד מקור]
הערות שוליים
- ↑ שיחת אדמו"ר הריי"צ, חול המועד פסח תרצ"ג.
- ↑ התוועדויות תשמ"ב חלק ב' עמוד 975.
- ↑ לקוטי דיבורים חלק א' עמוד 163.
- ↑ שיחת מוצאי שבת פרשת וישב, כ' כסלו תשי"ז.