תומכי תמימים כותאיס (גרוזיה): הבדלים בין גרסאות בדף
אין תקציר עריכה |
אין תקציר עריכה |
||
שורה 18: | שורה 18: | ||
[[קטגוריה:ישיבות חב"ד שנסגרו|כ]] | [[קטגוריה:ישיבות חב"ד שנסגרו|כ]] | ||
[[קטגוריה:ישיבות חב"ד רוסיה|כ]] | [[קטגוריה:ישיבות חב"ד רוסיה|כ]] |
גרסה מ־20:44, 9 במרץ 2007
בשנת תרע"ו שלח כ"ק אדמו"ר הרש"ב את הרב שמואל לוויטין לגרוזיא על מנת ליסד שם ישיבה.
הישיבה בכותאיס עשתה חיל, וכעבור שלוש שנים כבר נעשתה לישיבה מרכזית לערי גרוזיא.
בשלהי חורף תרצ"א, אז נסגרה הישיבה הגדולה שבוויטעבסק עברו עיקרי הישיבות הח"בדיות – שעד אז היו מהן שנדדו ממקום למקום – להתקיים בערי גרוזיא וערי הקאווקאז. אט אט התאספו תלמידים רבים ללמוד בישיבה שבכותאיס.
המשגיח בישיבה היה הרב מיכאל ליפסקר והמנהל והמורה לדא"ח היה הרב שניאור זלמן לוויטין.
בערב חג הפסח תרצ"ג נאסרו חברי הנהלת הישיבה וגם הרבה מהתלמידים, והנותרים נאלצו לברוח במהירות מן המקום.
בסביבות חג הפסח תרח"צ נפתחה שוב הישיבה בכותאיס והיא המשיכה להתקיים בה עד שלהי שנת תש"ה.
בין מנהלי הישיבה היו הרה"ת יוסף גולברג, הרה"ת משה מרוזוב והרה"ת שלום מענדל קלמנסון.
כמו כן נוסדו מחלקות מישיבת תומכי-תמימים בערים: סוחום, סינאקי, קולאש, זוגדיד, פאטי, באטום, סוראם, טיפליס.
בשלהי שנת תש"ה נפתחה דרך הנסיעה מגרוזיא לבוכארה ואז עברו אחרוני התלמידים ללמוד בישיבה המרכזית בסמרקנד.