פתיחת התפריט הראשי
דף הבית
אקראי
כניסה לחשבון
הגדרות
אודות חב"דפדיה
חב"דפדיה
חיפוש
עריכת הדף "
ניגון הורודישטשר
" (פסקה)
אזהרה:
אינכם מחוברים לחשבון. כתובת ה־IP שלכם תוצג בפומבי אם תבצעו עריכות כלשהן. אם
תיכנסו לחשבון
או
תיצרו חשבון
, העריכות שלכם תיוחסנה לשם המשתמש שלכם ותקבלו גם יתרונות אחרים.
בדיקת אנטי־ספאם.
אין
למלא שדה זה!
==רקע== בנו של המשפיע הרב [[זלמן הבלין]], מתאר זיכרונות מימי ישיבת [[תומכי תמימים]] בהאראדיץ'{{הערה|ספר "המשפיע" עמ' קי.}}: "זכורני את ה[[התוועדות חסידים|התוועדות]] שהיו נערכים בהאראדישץ, שאבא [המשפיע ר' זלמן הבלין] ז"ל היה יושב עם התלמידים ומדבר לפניהם דברי חסידות והתעוררות, והיה מספר דברים וענינים מרבותינו הקדושים זצוק"ל זיע"א והחסידים הגדולים, והיה מדבר ומשפיע ומסביר כל כך את הענינים שהיה מדבר בהם, בהתמסרות והתקשרות להענינים, עד שהענינים היו חודרים לתוך תוכם ופנימיותם של התלמידים ... והיו כולם מנגנים ובוכים. ועל פי הרוב היו מנגנים את הניגון של הפאסטעכל שנאבד לו הצאן, והוא ירא לבא לאדוניו בלי הצאן, והי' מחפש אחרי הצאן. ובכל התוועדות היו התלמידים מקבלים עליהם פועל טוב לשפר את מעשיהם, ואני גם כן הייתי יושב עמהם על הארץ ומנגן בבכיות עצומות, כי הניגונים והבכיות נגעו לליבי ממש, והייתי מקבל עלי בכל פעם להיטיב דרכי בעבודת ה'". בהמשך מספר שם, שהביאו מ[[ליובאוויטש]] את הניגון "אחד הוא בעליונים" (כנראה, הניגון הנקרא אצלינו "[[אדיר הוא (ניגון)]]"). זיהוי הניגון בגזירה שווה בספר הניגונים מופיע "הניגון מהאראדיץ'", ניגון מספר קי"ח, אשר כה מתואר עליו ב[[ספר הניגונים]]: "עיר האראדיטש ב[[רוסיה הלבנה]] – עיירה קטנה סמוכה ל[[ליובאוויטש]] – מרובה ב[[האוכלוסייה החב"דית|אוכלוסין]] של [[חסידי חב"ד]], ומשך זמן ידוע היה שם סניף מישיבת [[תומכי תמימים ליובאוויטש]], בשנות [[תרס"ה]] –[[תרע"א]], תחת השגחת המשפיע הרב זלמן הבלין, וזה אחד מהניגונים שהיה רגיל בפיהם לשורר בעת התועדות חסידים". ודאי הדבר שהיו שרים ניגונים רבים בהתוועדויות של הישיבה בהורודיץ', כמו בכל ישיבה, אבל נראה כי הניגון הלזה הוא הניגון המיוחד שהיה מאפיין את הישיבה ושמו נקרא על שמה, וזה מבסס את הסברה, שהניגון שהיו מנגנים באותה ישיבה "על פי רוב" כפי תיאורו של ר' [[חנוך הענדיל]], שהוא הניגון של של הפאסטעכל שנאבד לו הצאן, הוא הוא ניגון קי"ח שבספר בניגונים, "הניגון מהאראדיץ'". פיענוח המשל והנמשל: שלוש בבות הניגון לפי תיאורו הקצר והמתומצת של ר' חנוך הענדיל הבלין, יש בניגון זה, שלוש תנועות, המבטאות את סיפורו של הרועה: איך שאבד לו הצאן; איך שירא לבוא לאדוניו בלי הצאן; איך שמחפש את הצאן. הניגון הוא ניגון מרירות, ובו שלוש בבות לא ארוכות, שלכאורה עולות יפה בקנה אחד עם התיאור של הרועה. בתרגום סיפורו של הרועה לעבודת ה' בדרך החסידות, שלושת הבבות הן: א. "איזהו שוטה, זה המאבד מה שנותנים לו", האדם איבד את ה"מה" שבנשמה{{הערה|ראה ספר המאמרים מלוקט ח"ב ס"ע שכט ואילך וש"נ.}}, בגלל רוח שטות, ומזה הוא בשברון לב. ועל דרך "תעיתי כשה אובד"{{הערה|תהלים קיט. וראה ספר המאמרים תר"פ (לאדמו"ר הריי"צ) ס"ע לב ואילך.}}. ב. אינו מוצא מקום לעצמו (ע"ד בניגון "[[סטאוו יא פיטו]]" – ש[[הרבי]] לימד ב[[שמחת תורה]] [[תשכ"ג]], שאומר בניגון איך שיצטרך לתת "[[חשבון צדק]]" לפני האדון), מחליט שחייב למצוא את האבידה. ג. כאן הניגון מתרומם, בבבא השלישית יש הכי הרבה חיות. בנמשל, להשיב את האבידה זה בעצם עבודת התשובה. "ובקשת משם ומצאת", למצוא את האבידה במקום שאיבד{{הערה|לקוטי תורה פ' ראה ד"ה אני לדודי הא' סעיף ב'.}}. ועכשיו, תראו את זה בתווים... בבא ראשונה, מתחילה בטונים נמוכים וכולה נסובה סביב הטונים הנמוכים ונמשכת אליהם, בנימה של שברון לב (הסול דייז הוא אפקט השברון), ושפלות מוגברת: בבא שניה, כבר על תחילתה מתרוממת יותר מאשר ראשונה (מגיעה ומבליטה את צליל ה'לה', שהוא איננו שברון לב כמו הסול דייז), אבל בנימה של תחינה. ייתכן שהמעברים הקופצים מצליל 'מי' ל'לה' (טוניקה וסוב דומיננטה), מבטאים טלטלה פנימית, דוגמת מי שאינו מוצא מקום לעצמו ונזרק מצד לצד. בבא שלישית, היא הזעקה שבניגון. הנקודה ההתחלתית של בבא זו היא בפסקה של הבבא הקודמת (צליל ה'לה'), המשולש המז'ורי שבסופה נותן טעם לתקווה וביטחון, התגברות על השפלות העצמית וכוח ועוצמה לפעול, לחפש, להשיג את המטרה. בדוגמת אדם המחפש דבר מה, שמנסה להתרומם כדי לראות מעבר לקצה האופק שלו, כך תנועת הניגון כאן, היא במגמה להסתכל מגבוה יותר. קיים דימוי מסויים בין בבא זו בניגון מהורודיץ', לבין הבבא השניה בניגון "כלות הנפש" של ר' הלל פוצ'פר, תלמידו של ר' זלמן הבלין, ראה בערך על ניגון 'כלות הנפש'. בביצוע הנ"ל של "חב"ד קלאסיק": * בבא ראשונה: 0:17 * בבא שניה: 0:49 * בבא שלישית: עד 1:19 * חוזר לבבא שניה: 1:53 עד 2:30 ניגון של רועה, שאבד לו המרעה מסופר בשם ר' דוד גולדשטיין (אחיו של ר' יוסי גולדשטיין), שהיה מקורב לבית הרב, והיה יוצא ונכנס ב-770 בדירת אדמו"ר הריי"צ והרבי, שפעם אחת, הוא פתח את הדלת, וראה את הרבי עומד בדירת אדמו"ר הריי"צ, ומנגן את הניגון הזה...
תקציר:
לתשומת ליבך: תרומתך לאתר חב"דפדיה תפורסם לפי תנאי הרישיון GNU Free Documentation License 1.2 (אפשר לעיין בדף
חב"דפדיה:זכויות יוצרים
לפרטים נוספים). אם אינך רוצה שעבודתך תהיה זמינה לעריכה על־ידי אחרים, שתופץ לעיני כול, ושאחרים יוכלו להעתיק ממנה תוך ציון המקור – אין לפרסם אותה פה.
כמו־כן, שמירת העריכה משמעה הבטחה שכתבת את הטקסט הזה בעצמך או העתקת אותו ממקור בנחלת הכלל (שאינו מוגבל בזכויות יוצרים) או מקור חופשי דומה.
אין לשלוח חומר מוגבל בזכויות יוצרים ללא רשות!
ביטול
עזרה בעריכה
(נפתח בחלון חדש)
הדף הזה כלול בקטגוריה מוסתרת:
קטגוריה:חב"דפדיה: עריכה - כל הערכים