27,062
עריכות
מ (החלפת טקסט – "{{הערת שוליים|" ב־"{{הערה|") |
|||
שורה 20: | שורה 20: | ||
הרב יצחק דוד פלקסר נולד ביום [[י"ב בטבת]] שנת [[תרע"ו]] בולוצלווק שב[[פולין]] לר' ישראל פלסקר שהיה נכדם של [[החוזה מלובלין]] ור"ה מ[[אלכסנדר]]. בבחרותו למד בישיבת "עמק הלכה" והכיר את ה[[אדמו"ר]] מפיאסצנא (מחבר הספר "חובת התלמידים"). בתקופת לימודו בישיבה היו המצב הכללי מאוד לא טוב. בשנת [[תר"צ]] עבר לישיבת 'חכמי לובלין' אצל ר' [[מאיר שפירא]], שנהיה לרבו המובהק. לפני [[מלחמת העולם השניה]] עלה ל[[ארץ ישראל]]. בשנת [[ת"ש]] התחתן עם רעייתו, נכדת ר' דוד בהר"ן. בשנת [[תש"ט]] התחיל לעבוד כ[[ר"מ]] בישיבת "שפת אמת" מיסודה של ר' [[אברהם מרדכי אלתר]] מ[[גור]] (בעל ה"אמרי אמת") ובתפקיד זה שימש למעלה מחמישים שנה, עד סוף ימיו. בתקופה זו העמיד העמיד אלפי תלמידי חכמים, רבים מהם משמשים כראשי ישיבות, רבנים ומורי הוראה. בשנת [[תשי"ב]] החל להדפיס את חידושיו על הש"ס בסדרת הספרים "שערי יצחק", שהם אחד מספרי היסוד בישיבות. ספרו זה יידע את עולם התורה על גאונותו וכישוריו. בשנת [[תשי"ט]] התמנה לחבר בית-דין-צדק של אגודת ישראל. בתפקיד זה שימש כשלושים שנה, עד שמונה לאב-בית-הדין. במקביל כיהן כרב [[בית הכנסת]] "קהל חסידים" בשכונת "שערי חסד" ב[[ירושלים]]. שנים רבות היה חבר פעיל ו[[משפיע]] ב"מועצת גדולי התורה". | הרב יצחק דוד פלקסר נולד ביום [[י"ב בטבת]] שנת [[תרע"ו]] בולוצלווק שב[[פולין]] לר' ישראל פלסקר שהיה נכדם של [[החוזה מלובלין]] ור"ה מ[[אלכסנדר]]. בבחרותו למד בישיבת "עמק הלכה" והכיר את ה[[אדמו"ר]] מפיאסצנא (מחבר הספר "חובת התלמידים"). בתקופת לימודו בישיבה היו המצב הכללי מאוד לא טוב. בשנת [[תר"צ]] עבר לישיבת 'חכמי לובלין' אצל ר' [[מאיר שפירא]], שנהיה לרבו המובהק. לפני [[מלחמת העולם השניה]] עלה ל[[ארץ ישראל]]. בשנת [[ת"ש]] התחתן עם רעייתו, נכדת ר' דוד בהר"ן. בשנת [[תש"ט]] התחיל לעבוד כ[[ר"מ]] בישיבת "שפת אמת" מיסודה של ר' [[אברהם מרדכי אלתר]] מ[[גור]] (בעל ה"אמרי אמת") ובתפקיד זה שימש למעלה מחמישים שנה, עד סוף ימיו. בתקופה זו העמיד העמיד אלפי תלמידי חכמים, רבים מהם משמשים כראשי ישיבות, רבנים ומורי הוראה. בשנת [[תשי"ב]] החל להדפיס את חידושיו על הש"ס בסדרת הספרים "שערי יצחק", שהם אחד מספרי היסוד בישיבות. ספרו זה יידע את עולם התורה על גאונותו וכישוריו. בשנת [[תשי"ט]] התמנה לחבר בית-דין-צדק של אגודת ישראל. בתפקיד זה שימש כשלושים שנה, עד שמונה לאב-בית-הדין. במקביל כיהן כרב [[בית הכנסת]] "קהל חסידים" בשכונת "שערי חסד" ב[[ירושלים]]. שנים רבות היה חבר פעיל ו[[משפיע]] ב"מועצת גדולי התורה". | ||
הרב פלקסר היה מוערך על ידי גדולי ישראל. בשנת [[תשי"ב]] כתב עליו הרב מצ'בין: {{ציטוטון|הרב הגאון החריף ובקי, זך ה[[שכל]] יקר ערך.. כאשר עיינתי בהם מצאתי עונג לנפשי לראות כי ברכה בו, ומפלפל בטוב טעם ושכל צח בסוגיות ה[[ש"ס]] ובראשונים ואחרונים.}}{{ | הרב פלקסר היה מוערך על ידי גדולי ישראל. בשנת [[תשי"ב]] כתב עליו הרב מצ'בין: {{ציטוטון|הרב הגאון החריף ובקי, זך ה[[שכל]] יקר ערך.. כאשר עיינתי בהם מצאתי עונג לנפשי לראות כי ברכה בו, ומפלפל בטוב טעם ושכל צח בסוגיות ה[[ש"ס]] ובראשונים ואחרונים.}}{{הערה|שם=הסכמה|מתוך ההסכמה לספרו.}}. בשנת [[תשט"ז]] כתב עליו הגרצ"פ פראנק, רבה של [[ירושלים]]: {{ציטוטון|הרגשתי שעה של קורת רוח בעברי בין רוכסי פלפוליו העמוקים, כי הפליא עצה הגדיל תושיה.. צלל במים אדירים והעלה פנינים מאירים.}}{{הערה|שם=הסכמה}}. | ||
בשנת [[תשנ"ז]] חלה וסבל [[יסורים]] וגם באותה תקופה למד תורה והשתדל להמשיך את שיעורי התורה שמסר. ביום [[י' באייר]] שנת [[תשנ"ט]] נפטר. | בשנת [[תשנ"ז]] חלה וסבל [[יסורים]] וגם באותה תקופה למד תורה והשתדל להמשיך את שיעורי התורה שמסר. ביום [[י' באייר]] שנת [[תשנ"ט]] נפטר. | ||
שורה 29: | שורה 29: | ||
[[קובץ:נחום בער ברייר עם יצחק פלקסר.JPG|שמאל|ממוזער|250px|הרב יצחק פלקסר (מימין) עם האדמו"ר רבי [[נחום בער ברייר]] מבואין בחגיגת [[סיום הרמב"ם]] בירושלים]] | [[קובץ:נחום בער ברייר עם יצחק פלקסר.JPG|שמאל|ממוזער|250px|הרב יצחק פלקסר (מימין) עם האדמו"ר רבי [[נחום בער ברייר]] מבואין בחגיגת [[סיום הרמב"ם]] בירושלים]] | ||
ביום [[ד' בניסן]] שנת [[תשל"ב]], לקראת יום הולדתו השבעים של [[הרבי]] כתב הרב פלקסר יחד עם שאר חברי הבד"צ של אגודת ישראל{{ | ביום [[ד' בניסן]] שנת [[תשל"ב]], לקראת יום הולדתו השבעים של [[הרבי]] כתב הרב פלקסר יחד עם שאר חברי הבד"צ של אגודת ישראל{{הערה|הרבנים ר' שלמה שרייבר ר' אהרון ברנשטיין ור' ישראל גרוסמן.}}, מכתב ברכה לרבי: {{ציטוטון|ישאו הרים שלום וגבעות ברכה, למעלת כבוד הגאון האדיר צדיק יסוד עולם פאר הדור כבוד קדושת מורנו הרב רבי מנחם מענדל שניאורסהן שליט"א אדמו"ר מליובאוויטש, לרגל יום מלאות שבעים שנה לכבוד הדרת גאונו שליט"א. הננו בזה להביע את ברכותינו מעומקא דליבא, שיאריך כבוד קדושתו ימים על ממלכתו בבריות גופא ונהורא מעליא. כבוד קדושת הדרת גאונו שליט"א העומד נס לעמנו הנדכא.. ומקרב רחוקים לאבינו שבשמים.. על כ"ק הדרת גאונו שליט"א אנו אומרים: "צדיק כתמר יפרח" - למרות שכל כחו ומרצו מושקע לעשות נפשות להשם יתברך ולוקח נפשות חכם, אף על פי כן "כארז בלבנון ישגה" - שלא נחסר כלום מגאונותו וגדלותו בכל חלקי התורה הקדושה. ויהי רצון שעוד ינוב בשיבה דשן ורענן יהיה, בימיו ובימינו תיושע יהודה וישראל ישכון לבטח, ויזכה ונזכה כולנו לביאת משיח צדקנו במהרה בימינו אמן}}. | ||
ביום [[י' בשבט]] שנת [[תשל"ז]] הגיע הרב פלקסר לראשונה ל[[התוועדות]] של [[הרבי]] ב-[[770]]. לימים הגדיר את רשמיו מהביקור: {{ציטוטון|ראיתי את עיניו הקדושות של כבוד קדושת אדמו"ר מליובאוויטש, והם מאירים כ"שני גלגלי חמה"! עיניים חודרות, עיניים מאירות, והחזיון הזה עודנו ניצב לנגד עיני!{{הערה|מדבריו בכינוס של [[יד לאחים]]}}}} | ביום [[י' בשבט]] שנת [[תשל"ז]] הגיע הרב פלקסר לראשונה ל[[התוועדות]] של [[הרבי]] ב-[[770]]. לימים הגדיר את רשמיו מהביקור: {{ציטוטון|ראיתי את עיניו הקדושות של כבוד קדושת אדמו"ר מליובאוויטש, והם מאירים כ"שני גלגלי חמה"! עיניים חודרות, עיניים מאירות, והחזיון הזה עודנו ניצב לנגד עיני!{{הערה|מדבריו בכינוס של [[יד לאחים]]}}}} | ||
הרב פלקסר חתם על כרוז של גדולי ישראל לתמיכה במאבקו של הרבי בעד תיקון [[חוק מיהו יהודי]] שיהיה "כ[[הלכה]]" ואף נאם בכנס מחאה לתיקון החוק שנערך בשנת [[תשמ"ג]]. הוא גם תמך ב[[מבצעים]] של הרבי ועודד את ההשתתפות ב[[תקנת לימוד הרמב"ם היומי]] ו[[מבצע תפילין]]. בחגיגת סיום המחזור השני של [[הרמב"ם]] נאם הרב פלקסר ודיבר על ה"ישר כח" שיש לתת לרבי מליובאוויטש את יסוד תקנת לימוד הרמב"ם. בדבריו הזכיר את תקנת הדף היומי של מורו ורבו, ר' [[מאיר שפירא]] ואת תקנת הדף היומי ב[[תלמוד ירושלמי]] של האדמו"ר מגור והתקנה השלישית של כ"ק אדמו"ר מליובאוויטש שליט"א ללימוד הרמב"ם. הוא שיבח את שלושת הגדולים הללו שכל מהוויהם היה נתון רק לטובת עם ישראל{{ | הרב פלקסר חתם על כרוז של גדולי ישראל לתמיכה במאבקו של הרבי בעד תיקון [[חוק מיהו יהודי]] שיהיה "כ[[הלכה]]" ואף נאם בכנס מחאה לתיקון החוק שנערך בשנת [[תשמ"ג]]. הוא גם תמך ב[[מבצעים]] של הרבי ועודד את ההשתתפות ב[[תקנת לימוד הרמב"ם היומי]] ו[[מבצע תפילין]]. בחגיגת סיום המחזור השני של [[הרמב"ם]] נאם הרב פלקסר ודיבר על ה"ישר כח" שיש לתת לרבי מליובאוויטש את יסוד תקנת לימוד הרמב"ם. בדבריו הזכיר את תקנת הדף היומי של מורו ורבו, ר' [[מאיר שפירא]] ואת תקנת הדף היומי ב[[תלמוד ירושלמי]] של האדמו"ר מגור והתקנה השלישית של כ"ק אדמו"ר מליובאוויטש שליט"א ללימוד הרמב"ם. הוא שיבח את שלושת הגדולים הללו שכל מהוויהם היה נתון רק לטובת עם ישראל{{הערה|בסיום דבריו אמר "ושנזכה לגאולה שלימה בקרוב בקרוב ממש ממש. ומה הם ראשי התיבות של "ממש" - ממ"ש ר"ת - מרן מאיר שפירא. ממ"ש ר"ת - מורה מורנו שמחה (מגור). ממ"ש ר"ת - מרן מנחם שניאורסאהן.. ממ"ש הוא גם ר"ת של שלשת השמות: מאיר, מנחם, שמחה".}}. | ||
בשנת [[תשמ"ט]] השתתף במעמד [[סיום הרמב"ם]], שנערך בבנייני האומה ודיבר על כך שהתקנה הפכה את [[הרמב"ם]] לנחלת הכלל. במהלך נאומו אמר: {{ציטוטון|מכיון שלפני כמה חודשים מעל הבימה הזאת, ביזו את גדול הדור קדוש ה' שכל ימיו, לרבות הלילות, כולם קודש לקרב את ישראל לאבינו שבשמים, שהרי אין מקום נידח שיד [[ליובאוויטש]] לא מגיעה לשם לקרב רחוקים, וידו של הרבי נטויה על כל יהודי לקרבו לאביו שבשמים. חמור ביותר הדבר, שהקהל שהיה נוכח כאן באותו מעמד, ובהם גם תלמידי-חכמים, לא מיחו. יש צורך דחוף לתקן מה שעדיין לא קיימו עדיין חובת המחאה על הפגיעה בגדול הדור, שיודע כל ה[[תורה]] כולה, ב[[נגלה]] וב[[נסתר]]. לדבריו, על כל אחד מוטל המחאה והתפקיד לגרש את שנאת החינם. למחות, אם כי לא באלימות, ולא להשיב ב[[שנאת חינם]]}}. בסיום דבריו אמר, כי יש לו בקשה לקהל: שיעמדו על רגליהם, וישמיעו מחאה נמרצת שלושה פעמים: "אנחנו מוחים, אנחנו מוחים, אנחנו מוחים!" | בשנת [[תשמ"ט]] השתתף במעמד [[סיום הרמב"ם]], שנערך בבנייני האומה ודיבר על כך שהתקנה הפכה את [[הרמב"ם]] לנחלת הכלל. במהלך נאומו אמר: {{ציטוטון|מכיון שלפני כמה חודשים מעל הבימה הזאת, ביזו את גדול הדור קדוש ה' שכל ימיו, לרבות הלילות, כולם קודש לקרב את ישראל לאבינו שבשמים, שהרי אין מקום נידח שיד [[ליובאוויטש]] לא מגיעה לשם לקרב רחוקים, וידו של הרבי נטויה על כל יהודי לקרבו לאביו שבשמים. חמור ביותר הדבר, שהקהל שהיה נוכח כאן באותו מעמד, ובהם גם תלמידי-חכמים, לא מיחו. יש צורך דחוף לתקן מה שעדיין לא קיימו עדיין חובת המחאה על הפגיעה בגדול הדור, שיודע כל ה[[תורה]] כולה, ב[[נגלה]] וב[[נסתר]]. לדבריו, על כל אחד מוטל המחאה והתפקיד לגרש את שנאת החינם. למחות, אם כי לא באלימות, ולא להשיב ב[[שנאת חינם]]}}. בסיום דבריו אמר, כי יש לו בקשה לקהל: שיעמדו על רגליהם, וישמיעו מחאה נמרצת שלושה פעמים: "אנחנו מוחים, אנחנו מוחים, אנחנו מוחים!" | ||
בכינוס פתיחה של "ישיבות עולם" של [[יד לאחים]] אמר: {{ציטוטון|רואים גם את הכתבים{{ | בכינוס פתיחה של "ישיבות עולם" של [[יד לאחים]] אמר: {{ציטוטון|רואים גם את הכתבים{{הערה|הכוונה לכתבי הרבי.}}. רואים בהם את כל התורה כולה. בבלי ירושלמי ראשונים וכל הפוסקים. אבל בעיקר רבותי, "גבורי כוח ועמליה בטהרה". גבור בכוח היינו שכל כוחו וכל מרצו בכל רמ"ח אבריו, מוקדש לתורתנו הקדושה, לקירוב רחוקים, להשפיע על צעירי הצאן לאחוז בדרכי התורה והמצוה.. הרי דרך עבודתו של כ"ק אדמו"ר מליובאוויטש היא בגבורה שלמעלה מהטבע. אחרת אי אפשר להשיג מסירות נפש, איך שהקריב עצמו. לילות שלמים לא עלה על יצועו, כמעט שלא היה ישן לגמרי. ראוהו מקבל ל"יחידות" מתחילת הלילה עד 5:00 לפנות בוקר, ולמחרת חוזר לעבודתו הרגילה כלא היה. איך יתכן דבר שכזה בדרך הטבע?! וכך זכה ושיגר את ה"טילים" שלו לכל העולם כולו. הוציא יהודים שכבר שקועים היו במ"ט שערי טומאה רח"ל.}} | ||
בשנת [[תשמ"ט]] מסר הרב פלקסר מחידושי התורה שלו להדפסה בספר "כבוד חכמים - עטרת פז" ובכמה קובצים תורניים לכבודו של הרבי. בשנת [[תשנ"ה]] מסר [[פלפול]] תורני "בענין חיבת הקודש" להדפסה בספר "אור עולם" לכבודו של הרבי, ובפתחו כתב דברים מרגשים על גדלותו של הרבי {{ציטוטון|שמסר כל חיי נפשו הטהורה ומאודו למען הקרובים והרחוקים בכל קצוי תבל, לקרב לבותיהם לאביהם שבשמים, והוציא יקר מזולל ניצוצות הקודש שנפלו לתהום רבה, לזככם להעלותם ולטהר נפשותם, ולהכניסם תחת כנפי השכינה}}. | בשנת [[תשמ"ט]] מסר הרב פלקסר מחידושי התורה שלו להדפסה בספר "כבוד חכמים - עטרת פז" ובכמה קובצים תורניים לכבודו של הרבי. בשנת [[תשנ"ה]] מסר [[פלפול]] תורני "בענין חיבת הקודש" להדפסה בספר "אור עולם" לכבודו של הרבי, ובפתחו כתב דברים מרגשים על גדלותו של הרבי {{ציטוטון|שמסר כל חיי נפשו הטהורה ומאודו למען הקרובים והרחוקים בכל קצוי תבל, לקרב לבותיהם לאביהם שבשמים, והוציא יקר מזולל ניצוצות הקודש שנפלו לתהום רבה, לזככם להעלותם ולטהר נפשותם, ולהכניסם תחת כנפי השכינה}}. |