מפתח עניינים
מפתח עניינים הוא רשימה המופיעה בסוף ספר, הכוללת עניינים המוזכרים בספר.
![](/images/thumb/5/5f/%D7%9E%D7%A4%D7%AA%D7%97_%D7%A2%D7%A0%D7%99%D7%99%D7%A0%D7%99%D7%9D.png/300px-%D7%9E%D7%A4%D7%AA%D7%97_%D7%A2%D7%A0%D7%99%D7%99%D7%A0%D7%99%D7%9D.png)
חשיבותו ומטרתועריכה
הרבי בשיחה משנת תשמ"א הסביר הרבי מדוע יש להשקיע בעריכת מפתחות, על חשבון לימוד התורה, וזאת מכיוון שרואים במוחש את התועלת המרובה במפתחות, שעל ידם יכול הקורא לגלות בקלות מקורות חדשים על נושאים עליהם למד, ללא חיפוש ארוך ומיגע. בנוסף המפתחות מונעים את דחיית הלימוד מפני עצת היצר הרע. הרבי אף התבטא בשיחה[דרוש מקור] שיש "זכות נפלאה לבעלי החוש בעריכת מפתחות".
הרבי ציין על המפתחות אותם ערך שראה בהם תועלת רבה, ולא רק בשביל אחרים אלא גם בשבילו[1].
כתיבת מפתח ענייניםעריכה
הרבי עורר מספר פעמים על כתיבת מפתחות לספרים. הרבי הורה להעדיף כתיבת מפתח עניינים על מפתח פסוקים ומאמרי חז"ל[2], אך עם זאת מספיק כתיבת מפתח עניינים לסדרה, ואין צורך בכתיבת מפתח לכל כרך בנפרד[3]. את המפתח יש לסדר על פי סדר הא"ב[4]. הרבי כתב בשנת תשי"ד את מפתח ענינים לספר התניא[5].
בראש חודש כסלו תשמ"א קרא הרבי למספר אברכים והורה להם להתעסק בכתיבת מפתחות לספרי אדמו"ר הזקן. לאחר סיום כתיבת המפתחות נתן הרבי לאברכים שעסקו בכתיבה, ספר עם הקדשה אישית[6].
ראו גםעריכה
קישורים חיצונייםעריכה
- מרדכי מנשה לאופר, "מפתחות" לספרים, מתוך התקשרות, מס' 812.