יהושע פישל שניאורסון
![](/images/thumb/7/76/%D7%A4%D7%99%D7%A9%D7%9C_%D7%A9%D7%A0%D7%99%D7%90%D7%95%D7%A8%D7%A1%D7%95%D7%9F.jpg/250px-%D7%A4%D7%99%D7%A9%D7%9C_%D7%A9%D7%A0%D7%99%D7%90%D7%95%D7%A8%D7%A1%D7%95%D7%9F.jpg)
![](/images/thumb/2/2c/231194.jpg/250px-231194.jpg)
פרופסור יהושע פישל שניאורסון היה פרופסור לפילוסופיה, סופר ובנו של הרב שניאור זלמן מסטארדוב, נינו של אדמו"ר הצמח צדק. בצעירותו נסחף לציונות וכתב ספר על חב"ד בנקודת מבט חיצונית וביקורתית, אך בשנותיו האחרונות כתב ספרים ברוח אוהדת.
נולד בד' תמוז תרמ"ח.
היה בקשר עם אדמו"ר הריי"צ ונפגש איתו כמה פעמים, בין חסידים מקובל שעל פי הוראת רופאיו היה האדמו"ר הריי"צ משוחח עימו אודות דברים שונים.
עסק במדעים, בעיקר בתורת הנפש. ידוע לפחות פעם אחת שאדמו"ר הריי"צ הפנה בן משפחה חסידית לטיפול אצלו. היה זה בן למשפחה חסידית מפורסמת, אשר היה במצוקה נפשית קשה, ומכיון שהיה בחור ישיבה, נוצר חשש כי המטפלים הנפשיים, לא יבינו את הלך רוחו. לכן אדמו"ר הריי"צ כתב לאביו שיפנה לפישל שניאורסאהן:
"הרה"ח אי"א נו"נ עוסק בצ"צ, מו"ה ... שי'...ואפשר אשר ש"ב הוו"ח אי"א נו"נ בעל מידות חכם ונבון מוה"ר פישל שי' המכונה פראפעסאר שניאורסאהן – יכול לייעצו, כיוון שמכיר הוא מהלך הנפש של אברכי ישיבה ואותם שקיבלו חינוך חסידותי".
לפישל היה זכרון מיוחד, וזכר סיפורי חסידים רבים.
חיבר ספרים רבים: ביניהם ספרי היסטוריה חסידית כמו "כוחה של סנגוריה" וספרי סיפורי חסידים כמו "סיפורי התגלות חסידיים". חיבר ספרים רבים על פסיכולוגיית ילדים, פסיכולוגיה בעקבות השואה, כתב מאמרים וחוברות על ההווי החסידי במבט של חסיד, לפעמים כתב באהדה, ולפעמים - בביקורת. בסך הכל ישנם היום עשרות רבות של כותרים שכתב פרופסור שניאורסון.
במשך השנים התעוררה עליו ביקורת מצד חסידים שונים. חלק תמכו בו, וחלקם ל. וויכוח זה נמשך עד היום.
נפטר בה' סיון, ערב חג השבועות תשי"ח.
התייחסויות הרבי לספריו
כאשר שלח פישל לרבי את ספרו סיפורי התגלות חסידיים, קיבל הרבי בברכה את ספרו ואף השיב לו במכתב. במכתב כותב לו הרבי, בין היתר, על מעלת הדיוק בכתיבת סיפורים ובהעברת הרוח החסידית דרכם. (המכתב נדפס בהוספות למהדורה החדשה של ספרו בהוצאת "מכון כפליים").
כמו כן כאשר כתב פישל את ספרו כוחה של סנגוריה, סיעע לו הרבי בהשגת פרטים ומידע הקשורים למאורעות עליהם מדבר הספר.