ראש ישיבה
![](/images/thumb/6/63/%D7%95%D7%95%D7%99%D7%9C%D7%A9%D7%90%D7%A0%D7%A1%D7%A7%D7%99.jpg/250px-%D7%95%D7%95%D7%99%D7%9C%D7%A9%D7%90%D7%A0%D7%A1%D7%A7%D7%99.jpg)
ראש ישיבה הוא יו"ר ההנהלה של ישיבה, האחראי הבלעדי על כל תלמידי הישיבה והצוות המחנך והסמכות העליונה ביותר במוסד.
תפקיד ראש הישיבה קיים עוד מתקופת התנאים והאמוראים והיו שינויים רבים באופיו ובפרטיו בקהילות ישראל השונות ובדורות השונים עד ימינו. המונח "ראש ישיבה" מופיע פעם אחת בתלמוד, אך השימוש הסדיר בו החל כנראה רק בתקופת הגאונים, משהורחבה משמעות המילה "ישיבה" למובן המשמש כיום. בתקופת הגאונים עצמה נקרא ראש ישיבה גם "גאון יעקב".
בדרך כלל ראש הישיבה נדרש להיות סמכות תורנית חשובה ובעל ידע מקיף ויכולת לימוד בתלמוד. בישיבות רבות השיעור שמעביר ראש הישיבה נחשב השיעור הקשה ביותר ומיועד לבחירי התלמידים. ראש הישיבה גם קובע את חומר הלימוד, צורת הלימוד והמדיניות הרוחנית בישיבה ולעתים עוסק גם בניהול האדמיניסטרטיבי שלה.
ראש ישיבה נבחר כמעט תמיד לכל חייו. מינוי ראש הישיבה נעשה לעתים בידי הקהילה התומכת בישיבה, לעתים על ידי התלמידים ולעתים על ידי ראש הישיבה הקודם; בישיבות חדשות, פעמים רבות ראש הישיבה הוא זה אשר הקים אותה. במקומות ובזמנים שונים היה משקל משתנה למעמד הירושה האישית מאב לבן בראשות הישיבה.
תלמידי הישיבה נוהגים כבוד בראש הישיבה, קמים בכניסתו לחדר ופונים אליו בגוף שלישי.