פדיון נפש: הבדלים בין גרסאות בדף
קפיצה לניווט
קפיצה לחיפוש
(איחוד) |
אין תקציר עריכה |
||
שורה 1: | שורה 1: | ||
[[קובץ:פדיון.jpg|ממוזער|שמאל|250px|הרבי קורא | [[קובץ:פדיון.jpg|ממוזער|שמאל|250px|הרבי קורא "פדיון נפש" ב[[אוהל]] [[אדמו"ר הריי"צ]]]] | ||
'''פדיון נפש''' (נקרא בקיצור '''פ"נ''') הוא מכתב של [[חסיד]] ל[[רבי]] מפעם לפעם, לעורר רחמים על נפשו. | '''פדיון נפש''' (נקרא בקיצור '''פ"נ''') הוא מכתב של [[חסיד]] ל[[רבי]] מפעם לפעם, לעורר רחמים על נפשו. | ||
גרסה מ־19:04, 18 באפריל 2010
![](/images/thumb/7/70/%D7%A4%D7%93%D7%99%D7%95%D7%9F.jpg/250px-%D7%A4%D7%93%D7%99%D7%95%D7%9F.jpg)
פדיון נפש (נקרא בקיצור פ"נ) הוא מכתב של חסיד לרבי מפעם לפעם, לעורר רחמים על נפשו.
בעבר היה נהוג בקרב חסידים לכתוב בתחילת הפ"נ את הנוסח "אנא לעורר רחמים ממקור הרחמים כמ"ש בתשובת מהרי"ב ז"ל", אולם הרבי הורה שלא לנהוג כן.
פדיון-נפש כללי
פדיון-נפש כללי" נכתב על ידי מספר חסידים יחד, למטרה משותפת. לראשונה כתבו חסידים פ"נ כללי בסוף מלחמת העולם השנייה, כאשר זקני החסידים ניגשו אל אדמו"ר הריי"צ) ונתנו לו פ"נ כללי עבור הרבי וביתו, ועבור כלל ישראל.
בערב ראש השנה מידי שנה בשנה נכנסו זקני החסידים אל הרבי והגישו לו 'פ"נ כללי', ובו ביקשו "לעורר רחמים רבים על כללות בית חיינו ועל כ"ק אדמו"ר בעצמו...".