הקלויז בברוד: הבדלים בין גרסאות בדף
תגיות: עריכה ממכשיר נייד עריכה דרך האתר הנייד |
תגיות: עריכה ממכשיר נייד עריכה דרך האתר הנייד |
||
שורה 7: | שורה 7: | ||
===מנהגי הקלויז=== | ===מנהגי הקלויז=== | ||
חלק מחכמי הקלויז עסקו בקבלה, והיו מתפללים במנין מקובלים מיוחד שהקבלה אליו היתה עם הגבלות. הבעש"ט | חלק מחכמי הקלויז עסקו בקבלה, והיו מתפללים במנין מקובלים מיוחד שהקבלה אליו היתה עם הגבלות. | ||
בעניני הבעש"ט היו חשובים אנשי הקלויז, והורה לתמוך בהם ואמר "שראה שכינה שורה על הקלויז"<ref>שבחי הבעש"ט (מהדורת מעיינתך) אות קנד.</ref>. | |||
יושבי הקלויז התפרסמו בלימוד קבלה ובאימוץ מנהגי המקובלים, וזכה לשבח גם אצל ה"מתנגדים"<ref>מרדכי וילנסקי: "חסידים ומתנגדים", ירושלים תש"ל, ח"א עמ' 47.</ref> | יושבי הקלויז התפרסמו בלימוד קבלה ובאימוץ מנהגי המקובלים, וזכה לשבח גם אצל ה"מתנגדים"<ref>מרדכי וילנסקי: "חסידים ומתנגדים", ירושלים תש"ל, ח"א עמ' 47.</ref> |
גרסה מ־09:50, 20 באוגוסט 2020
ה"קלוז בברוד" היה בית מדרש של גאונים צדיקים המשוייכים ל"חסידי אשכנז" בעיר ברוד (ברודי) בתקופה שקודם הבעש"ט וגם בתקופת תלמדיו[1].
מעמד הקלויז
המלחמות[2] בפולין ורוסיה הביאו קבוצה גדולה של רבנים ודיינים שונים לעיר ברוד, ויתכן שהם היו אבן היסוד שממנו נבנה הקלויז החשוב.
"בקלויז" ישבו בו דרך קבע למדני ברודי והאזור ולמדו תורה. חברי הקלויז קיבלו תמיכה כלכלית דאגה בשונה מבתי המדרש אחרים של אותה תקופה, שהם מומנו על ידי הקהילה, ואילו ה"קלויז" בברודי היה מוסד פרטי שנוסד ונוהל על ידי משפחה עשירה, בקלויז זה ישבו באופן קבוע מספר מצומצם של תלמידי חכמים ולמדנים מופלגים, שהקדישו עצמם ללימוד תורה[3].
מנהגי הקלויז
חלק מחכמי הקלויז עסקו בקבלה, והיו מתפללים במנין מקובלים מיוחד שהקבלה אליו היתה עם הגבלות.
בעניני הבעש"ט היו חשובים אנשי הקלויז, והורה לתמוך בהם ואמר "שראה שכינה שורה על הקלויז"[4].
יושבי הקלויז התפרסמו בלימוד קבלה ובאימוץ מנהגי המקובלים, וזכה לשבח גם אצל ה"מתנגדים"[5]
יש שאומרים[6] שהונהג לומר "כגונא" במקום משנת "במה מדלקין" הגיע מחכמי הקלויז[7]
בדברי ימי הבעש"ט היו כמה דין ודברים בינו לבין חכמי הקלוז, שבתחילה התנגדו לו ולאחר מכן חלקם נעשו לידידיו.
תלמידים חכמים מפורסמים מהקלויז
מראשי בית מדרש:
- הרב יחזקאל לנדא בעל מחבר ספר הנודע ביהודה.
- הרב גרשון מקיטוב גיסו של הבעש"ט היה מחכמי הקלוז. שהוזכר קודם כמי שניסה להכניס אווירה חסידית לקהילת ברודי.
- הרב חיים צאנז מברוד. בעל מחבר ספרים "נדר בר קדש" על פרקי אבות ו"הוד תהילה" על ענייני חנוכה, "טהרת מים?", על הלכות מקוואות.
- הרב משה אוסטרר, בעל מחבר ספר "ערוגת הבושם".
- הרב אפרים זלמן מרגליות מחבר הספרים "מטה אפרים" ו"שערי אפרים".
- הרב נתן ב"ר לוי,
- הרב נפתלי ב"ר לוי את בעל מחבר ספרים "בית לוי" "עטרת שלמה".
- הרב מאיר מרגליות בעל מחבר ספר "מאור נתיבים".
- הרב פרץ ב"ר משה מחבר ספר "בית פרץ"
- הרב זאב הלוי סג"ל – אולסקר
- ר' זאב אולסקר במשך כעשרים שנה, בעל מחבר ספר "חידושי הרז"ה"[8]
המחלוקת על זמנים ושיעורים
בבית המדרש היו דין ודברים בניהם מהדברים שנדונים עד היום.
- המחלוקת על תחילת וסוף היום, ר' זאב אולסקר הנהיג הזמנים כמו שהנהיג לאחר מכן אדמו"ר הזקן. שמשחבים את היום מנץ החמה.
- ר' זאב אולסקר זמן השקיעה כמנהג הגאונים נגד שיטת שקיעה דרבינו תם.
- מחלוקת על השיעורים, הרב נודע ביהודה הנהיג בספרו צל"ח את המידות הגדולות (המקובלת בשם מידות חזון איש).
מהסיפורים הידועים היא הדין ודברים על דבר כשרות סוכתו של הבעש"ט.
מלחמתה של תורה
חכמי הקלויז היו נחשבים לבר סמכא גדולים בקרב קהל התורני ברחבי אירופה, והסמכתם או מלחמה נגד קבוצה או אדם היתה בעל משמעות גדולה.
ממלחמתיהם הידועות:
- נגד כת הפרנקסטים
- מחכמי הקלויז יצאו נגד הקמעות של רבי יהונתן אייבשיץ. אף שחלק מהם היו מדידיו. "הנודע ביהודה", ניסה לעכב את הכרזת החרם ולפשר בין הצדדים כדי למנוע חילול ה', ובכל זאת, לאחר פרסום ספרו של ר' יהונתן אייבשיץ "ואבא היום אל העין" יצא בחריפות נגדו.
הערות שוליים
- ↑ לא ברור מאיזה שנה עד איזה שנה פעם הקלויז ועד איזו שנה בדיוק פעל הקלויז (בשנת תקפ"ט עדיין מוזכרים חכמי הקלויז כבעלי משקל תורני במסגרת מחלוקתם של רבי אלעזר לנדא ורבי שלמה קלוגר [ספר "שבעה עינים" דף מז.]), אך ככל הנראה הוא לא נסגר רשמית מעולם, אלא הלך ודעך עד שהסתיים.
- ↑ ראה במאמרו של הרב בנימין פנטלאט "לשאלת השפעת של רבנים בדימוס על התהוותו הקלויז בבראדי", במכון "עד הנה".
- ↑ ראה הרב י. ל. מימון: "ערים ואמהות בישראל" חלק ו' (ירושלים תשט"ו ) עמ' 81-48.
- ↑ שבחי הבעש"ט (מהדורת מעיינתך) אות קנד.
- ↑ מרדכי וילנסקי: "חסידים ומתנגדים", ירושלים תש"ל, ח"א עמ' 47.
- ↑ ראה httפps://wפww.rabbinicalcollege.edu.au/media/pdf/539/KUNM5391271.pdf
- ↑ משה חלמיש: "מאימתי קוראין את "כגונא" בערבית", סיני קיד, סוף עמ' פ
- ↑ – כנראה מתוך רמיזה לר' זרחיה הלוי 'בעל המאור', אותו ראה ר' זאב כמודל לתלמיד חכם ביקורתי וחדשן