שיתוף: הבדלים בין גרסאות בדף
אין תקציר עריכה |
|||
שורה 7: | שורה 7: | ||
ולפיכך, על אף שמודים הם בהנהגתו של ה' בבריאה יחד עם זאת מודים הם ועובדים לממוצעים אלו ומשני סיבות | ולפיכך, על אף שמודים הם בהנהגתו של ה' בבריאה יחד עם זאת מודים הם ועובדים לממוצעים אלו ומשני סיבות | ||
א. בתור הודאה - לפי שסו"ס ההשפעה באה מרצונם הטוב. | א. בתור הודאה - לפי שסו"ס ההשפעה באה מרצונם הטוב. | ||
ב. בתור תפילה ובקשה - לפי שבידם הבחירה והאפשרות להוסיף בהשפעה (אמנם לא מפני שהם מקור ההשפעה אלא מפני שדרכם עוברת ההשפעה) | ב. בתור תפילה ובקשה - לפי שבידם הבחירה והאפשרות להוסיף בהשפעה (אמנם לא מפני שהם מקור ההשפעה אלא מפני שדרכם עוברת ההשפעה){{מאמר ביום עשתי עשר תשל"א אות ג}} | ||
== המצווים בשלילתה == | == המצווים בשלילתה == |
גרסה מ־19:21, 30 באוקטובר 2014
"שיתוף" הינה המחשבה כי עזב ה' את הארץ בידי הכוכבים ומערכות השמים, ולאלוקים יש שותפים בבריאת העולם ובהנהגת העולם.
השיטה ושלילתה
תחילתה של סגידה והודיה למציאות אחרת חוץ מאלוקים החלה מתוך מחשבה שישנם שותפים אחרים בבריאה. כלומר, על אף שבורא העולם הוא המנהיג והמשפיע בעולם מ"מ ההשפעה עוברת דרך ממוצעים שלהם הבחירה ויכולת החלטה בקשר להשפעות ולכן נקראים שותפים על שם שיש להם כח הבחירה בקשר להשפעה.
ולפיכך, על אף שמודים הם בהנהגתו של ה' בבריאה יחד עם זאת מודים הם ועובדים לממוצעים אלו ומשני סיבות א. בתור הודאה - לפי שסו"ס ההשפעה באה מרצונם הטוב. ב. בתור תפילה ובקשה - לפי שבידם הבחירה והאפשרות להוסיף בהשפעה (אמנם לא מפני שהם מקור ההשפעה אלא מפני שדרכם עוברת ההשפעה)תבנית:מאמר ביום עשתי עשר תשל"א אות ג
המצווים בשלילתה
אמנם רק יהודי מצווה שלא לחשוב כי ישנו שיתוף, ועליו להאמין באחדות ה' שאין עוד מלבדו ושהכוכבים ומזלות הם רק כגרזן ביד החוצב - כלי ללא בחירה דרכו מעביר אלוקים השפעה לעולם. הגויים אינם מצווים להאמין כך, אך הם מצווים באיסור עבודה-זרה - כחלק משבע מצוות בני נח.
זאת משום ששרש אומות העולם הוא מע' שרים דנוגה - המעלימים ומסתירים על האמת שבאחדות ה', ולכן אין האומות מסוגלים לבוא לידי ביטול מוחלט כפי ששלילת השיתוף מחייבת, וטועים בכך שמחשיבים את עצמם ואת הנבראים כולם למציאות קיימת - נוספת על מציאותו של הבורא יתברך, באמרם שההוי-ה הקיימת משותפת לשני גורמים - בורא ונבראים. ובזה הם שוללים וכופרים בבלעדיות המציאות של ה' - אחדות ה' האמיתית, האומרת שאין עוד שום מציאות מלבדו.
ואף על פי שמודים במציאותו ואדנותו של הא-לקים בעולם, אולם כופרים באחדותו האמיתית של ה' - שאין עוד מלבדו.
אבל בני ישראל שנשמותיהם הן "חלק אלקה ממעל ממש", מאמינים בני מאמינים, מצווים על שלילת השיתוף כמו שכתוב: "שמע ישראל גו' ה' אחד", וזאת על ידי החדרת התודעה של אחדות ה' האמיתית - שנחוש שכל הבריאה אינה אלא התגלות כח הבורא - המאוחד בו, ואינו מציאות נפרדת לעצמו ח"ו.