אברהם סנדר נמצוב: הבדלים בין גרסאות בדף
קפיצה לניווט
קפיצה לחיפוש
(←ילדותו) |
מ (שוחזר מעריכה של 96.31.65.82 (שיחה) לעריכה האחרונה של M&n) |
||
שורה 5: | שורה 5: | ||
במשך השנים כתב ספר חידושים “עדות לאסף” שיצא בדפוס בערוב ימיו. הספר עוסק ב”באורים על מאמרים סתומים בגמרא, מדרש, רש”י, וביאורים בחיזוק הדת”, כפי שנכתב בהתחלה. | במשך השנים כתב ספר חידושים “עדות לאסף” שיצא בדפוס בערוב ימיו. הספר עוסק ב”באורים על מאמרים סתומים בגמרא, מדרש, רש”י, וביאורים בחיזוק הדת”, כפי שנכתב בהתחלה. | ||
==ילדותו== | |||
סבל רב היה מנת חלקו של אברהם סנדר בשנות ילדותו. בעת שהיה תינוק נגע פעם עם לשונו בנר דולק. הוא נכוה באורח קשה, ומאז הפך לאילם. הוא לא הוציא מפיו אף לא הגה, עד שבני העיירה כינוהו ‘אברהם האילם’. בהיותו בגיל שבע שיחק פעם בבית שכניו. בעת המשחק התגלע ויכוח בינו לבין אחת מילדות השכנים, גויה, וזו קיללה את אברהם סנדר קללות נמרצות. | |||
הדבר נודע לאמו והיא חששה מאוד מהקללות. בצר לה פנתה לאחד מבני [[אדמו"ר הצמח צדק]] כדי שיברך את הילד. כאשר ראה כי הילד אינו מדבר, שאל אם הוא שומע, ונענה בחיוב. “אם הוא שומע, הוא גם ידבר”, פסק בן הרבי. אברהם סנדר יצא עם אמו מהבית, ומהקללה יצאה ברכה - הילד החל לדבר ככל האדם. | |||
בשל אילמותו, מלמדיו לא תלו בו תקוות רבות, אולם למרבה הפלא הוא הפך לתלמיד שקדן וחריף, עד שהקהילה המקומית החליטה לשלוח אותו לכל ישיבה בה יחפץ, והם ישלמו לו את כל הוצאותיו: הנסיעה, הספרים, בגדים ואוכל. | |||
עוד טרם בא לכלל החלטה לאיזו ישיבה לנסוע, ובאחד הימים גוייס בעל כורחו לצבא הצאר. | |||
==בצבא הצאר== | ==בצבא הצאר== |