שמעון הכופר: הבדלים בין גרסאות בדף
(מהערך משכיל (תנועת ההשכלה)) |
(אין הבדלים)
|
גרסה מ־05:16, 22 בינואר 2014
שמעון הכופר
שמעון הכופר היה משכיל מוכשר, עם יד ושם בחכמת הדקדוק ובלימודי התנ"ך, שנשלח על ידי המשכילים לעיר וילנא על-מנת לצוד ברשת ההשכלה את בחירי התלמידים וטובי המוחות מצעירי וילנא.
לאחר שהצליח לרכוש את ליבו של הגר"א שהפקיד אותו על לימודי הדקדוק בעיר, החל לרכז בצורה שיטתית את עבודת התעמולה של המשכילים בוילנא, ולשלוח תלמידים מוכשרים לברלין, תחת מסווה של "הוי גולה למקום תורה", כשלהוריהם התמימים הוא דואג לדווח לעיתים תכופות על 'הצלחתו' של בנם ב'לימודים'.
בהיות שבמשך תקופה ארוכה לא הצליחו המשכילים לחדור אל חוגי החסידים, הם חיפשו ציר מיוחד שיצליח לחדור אל מחנה החסידים, ולנסות למצוא את נקודות התורפה שלהם, על מנת להבקיע את חומת ההתנגדות להשכלה ולמשוך את צעירי החסידים למחנה ההשכלה.
למטרה זו נבחר שמעון הכופר, שביקר בעיירות החסידים, ואף נכנס ליחידות אצל אדמו"ר הזקן עצמו, שגילה תיכף ומיד את פרצופו האמיתי של הכופר המשכיל. לאחר שאדמו"ר הזקן שאל אותו מדוע הוא לא מספר לילדים את מדרשי חז"ל על הפסוקים, ושמעון הכופר השיב שזה מכיון שהוא לא רוצה "להלאות את מוחות הילדים הצעירים בדברי אגדה".
אדמו"ר הזקן נשען על ידיו למשך מספר רגעים, ולאחר מכן אמר: "כשאדם בא מוילה ואומר שהוא מזאמוטש. כשאותו אדם אומר שהוא מלמד תינוקות של בית רבן ובפועל הוא מעביר אותם למולך ההשכלה - הרי שגהינם פתוחה מתחתיו...".
קלונו נתגלה והמסווה הוסר, ושמעון הכופר רצה לברוח כל עוד נפשו בו, אלא שבצאתו מחדר היחידות הכריחוהו החסידים לרקוד יחד עמם את מחול היחידות, ורק לאחר מכן שחררוהו לנפשו, כשהוא אורז במהירות את מטלטליו ונעלם.
לאורך כל התקופה כתב שמעון הכופר לידידיו את קורותיו ומסקנותיו מאותו מסע, בהם הוא מגיע למסקנה כי המשימה לחדור לחוגי החסידים הינה בלתי אפשרית. קורותיו המתוארים על ידיו באובייקטיביות, נשתמרו בידינו, ומהווים עדות חיה ואותנטית להנהגת החסידים כלפי מורם ורבם בדור הראשון של חסידות חב"ד.