פתיחת התפריט הראשי
דף הבית
אקראי
כניסה לחשבון
הגדרות
אודות חב"דפדיה
חב"דפדיה
חיפוש
עריכת הדף "
שיכר של גויים
"
אזהרה:
אינכם מחוברים לחשבון. כתובת ה־IP שלכם תוצג בפומבי אם תבצעו עריכות כלשהן. אם
תיכנסו לחשבון
או
תיצרו חשבון
, העריכות שלכם תיוחסנה לשם המשתמש שלכם ותקבלו גם יתרונות אחרים.
לא ניתן היה לבטל את העריכה עקב התנגשות עם עריכות מאוחרות יותר.
בדיקת אנטי־ספאם.
אין
למלא שדה זה!
'''שיכר של גויים''' זהו איסור על שתיית שיכר ([[וודקה]], [[בירה]] וכיוצא בזה) שנעשה על ידי גויים. איסור זה איננו חמור כמו האיסור על בישולם ואפייתם, ולכן יש בזה קולות יותר גדולות. דיני השיכר נידונים בסימן קי"ד ביורה דעה. ==האיסור== בזמן חכמי הגמרא אסרו לשתות שיכר של גויים{{הערה|תוס' ד"ה מפני – ע"ז לא, ב.}}. לדעת הרמב"ם זוהי גזירה שנגזרה באותה תקופה{{הערה|רמב"ם מאכלות אסורות י"ז, ט'.}}, והר"ן כתב שלא הייתה זו גזירה, אלא שהאמוראים היו נמנעים מלשתותו{{הערה|ע"ז יא, א בדפי הרי"ף.}}. וטעם האיסור הוא משום חתנות{{הערה|גמ' ע"ז שם.}}, שלא יתרגל לעשות משתאות בבית הגוי, ומתוך כך יתן עיניו בביתו{{הערה|רש"י ד"ה משום.}}. הגמרא הביאה טעם נוסף: משום גילוי (חכמים אסרו לשתות משקים שעמדו מגולים מחשש סכנה), שישנם מקומות שבהם נותנים למים לעמוד בכדי להצלילם (קודם עשיית השיכר). אך מהמשך דברי הגמ', ומדברי הפוסקים נראה, שהטעם הראשון הוא העיקרי. באיסור זה הקלו יותר מאשר בפת, דמכיוון שעל הלחם יחיה האדם, זה גורם לקירוב יותר. והר"ן נתן טעם – בגלל שהפת נעשית על ידי אשה, יש בזה יותר עניין של "חתנות"{{הערה|ט"ז ס"ק ב.}}. ==מקום== איסור השתיה איננו בכל מקום, אלא רק במקום מכירתו אצל הגוי, אבל אם הביאו לביתו – מותר לו לשתותו, כיוון שהאיסור היה בכדי שלא יסעד בבית הגוי{{הערה|ס"א.}}. כן, האיסור הוא רק ב"קביעות" לשתיה, אבל אם נכנס לבית הגוי, ושתה שם באקראי ודרך ארעי – מותר{{הערה|ס"א.}}. אם לן היהודי בבית הגוי, זה נחשב כביתו, ומותר לו לשתות שיכר של גוי אחר (לא זה שלן בביתו){{הערה|ס"א.}}. ואם הוא (הגוי שמארחו) נתן לו לשתות, יכול לשתות משום איבה{{הערה|ש"ך ס"ק ב.}}. ===נהגו קלות ביין=== אם הגיע למקום שבו יהודים נהגו קלות באיסור יין של גוי, אסור לשתות שם את השיכר של הגויים{{הערה|ס"ב.}}, גזירה משום יינם{{הערה|ש"ך ס"ק ד.}}. רש"ל כתב, שבמקום שרחמנא ליצלן נוהגים היתר ביין – האיסור הזה על השיכר לא תקף, כיוון שהוא נועד על מנת לתת הבחנה אצל תושבי המקום שיש משקאות שאסורים להם, והם צריכים להחמיר; אבל אם הם כלל לא יודעים אודות האיסור, אין טעם להחמיר{{הערה|ט"ז ס"ק ג.}}. ==איזה שיכר== באיסור נכללים כל סוגי השיכר – מתמרים, מתאנים, משעורים ומתבואה, וכן מדבש. וכולם אסורים משום "חתנות"{{הערה|מחבר בס"א.}}. שיכר של תבואה אין בעיה מצד בישולי עכו"ם, מכיוון שהוא לא עולה על שולחן מלכים{{הערה|ש"ך ס"ק א.}}, וכן משום שהתבואה בטילה למים – כמו שהיא בטילה למים לעניין הברכה, שמברכים "שהכל"{{הערה|ט"ז ס"ק א. ש"ך ס"ק א.}}. הרמ"א כתב, שיש מתירים בשל דבש ושל תבואה (של חיטים ושל שעורים{{הערה|ש"ך ס"ק ג.}}), וכן נוהגים להקל במדינות אלו{{הערה|רמ"א בס"א.}}. יין תפוחים ויין רימונים וכיוצא בזה – מותר לשתותו בכל מקום, מכיוון שהוא דבר שאינו מצוי, ולכן לא גזרו עליו{{הערה|ס"ג.}}. ==חשש ליין== ===בחנות=== כאשר אומרים שמותר לקנות משקה מגוי (דהיינו, אפילו יין תפוחים וכיוצא בזה{{הערה|ש"ך ס"ק ה.}}), או חומץ שנעשה משיכר – מדובר רק כאשר מחיר היין הינו גבוה יותר מהם, כיוון שאם לא כן, אנו חוששים שהוא עירב בהם, בכדי להרוויח{{הערה|ס"ד.}}. הרמ"א כתב שהעירוב צריך להיות באופן שאין 60 כנגד היין במשקה{{הערה|רמ"א בס"ד.}}. אולם הט"ז תמה עליו, ופסק כבסימן קלד{{הערה|ס"ה.}} – שדי בששה חלקי מים לבטל יין{{הערה|ט"ז ס"ק ד.}}. וגם זה בתנאי שעל ידי עירוב היין הם לא ישביחו יותר מהיין (גם באם הם בעצם שווים פחות){{הערה|ש"ך ס"ק ו.}}. ===מהחבית=== אם הוא ראה כיצד מוציאים את המשקה מהחבית שבה משמרים אותו – זה מותר, ולא חוששים לתערובת יין, כיוון שהיין היה מקלקל אותו{{הערה|ס"ד.}}; מה שאין כן בחנות, שזה רק לזמן קצר ולא יתקלקל{{הערה|ט"ז ס"ק ה.}}. ===הכלי=== אם אם רגילים למשוח את הסירים הגדולים והכלים של האחסון בשומן של חזיר – אין לחשוש, כיוון שזהו נותן טעם לפגם, וגם בטל בשישים. ולא חוששים גם אם הכלים שימשו קודם לכן לאחסון יין{{הערה|רמ"א בס"ד.}}. ===לרפואה=== יין רימונים שמוכרים לרפואה – מותר לקנותו בחנות, גם אם לא ראה כיצד המוכר מוציאו מהחבית שלו, ואפילו אם דמיו יקרים יותר ממחיר היין. דמכיוון שהוא לרפואה – מקפידים עליו שלא לערב בו (חומץ וכיוצא בזה{{הערה|ש"ך ס"ק ח.}}), והוא לא ירע לעצמו (אם יזיק למישהו){{הערה|ס"ה.}}. וכן כל דבר שקונים מאומן – לא חוששים, כיוון שהוא חושש לאבד את האמון בו, ובזה הוא יזיק לעצמו{{הערה|רמ"א בס"ה.}}. ===בדיקה=== צריך לבדוק כאשר קונים שיכר או משקה של דבש שעשו גויים – האם דרך עשייתו הוא שמערבים בו שמרים של יין{{הערה|ס"ו.}}. ואם מערבים בו שמרים – אסור לקנות מהם, אלא אם כן יש במשקה 60 כנגד השמרים{{הערה|רמ"א בס"ו.}}. והט"ז כתב שמספיק 6 פעמים{{הערה|ט"ז ס"ק ו.}}. וכל זה הוא כשהשמרים אינם עיקר הטעם; כיוון שאם הם עיקר הטעם אפילו באלף הם לא בטלים{{הערה|רמ"א בס"ו.}}. {{הערות שוליים}} {{הלכה}} [[קטגוריה:כשרות]]
תקציר:
לתשומת ליבך: תרומתך לאתר חב"דפדיה תפורסם לפי תנאי הרישיון GNU Free Documentation License 1.2 (אפשר לעיין בדף
חב"דפדיה:זכויות יוצרים
לפרטים נוספים). אם אינך רוצה שעבודתך תהיה זמינה לעריכה על־ידי אחרים, שתופץ לעיני כול, ושאחרים יוכלו להעתיק ממנה תוך ציון המקור – אין לפרסם אותה פה.
כמו־כן, שמירת העריכה משמעה הבטחה שכתבת את הטקסט הזה בעצמך או העתקת אותו ממקור בנחלת הכלל (שאינו מוגבל בזכויות יוצרים) או מקור חופשי דומה.
אין לשלוח חומר מוגבל בזכויות יוצרים ללא רשות!
ביטול
עזרה בעריכה
(נפתח בחלון חדש)
תבניות המופיעות בדף זה:
תבנית:הלכה
(
עריכה
)
תבנית:הערה
(
הצגת מקור
) (מוגנת חלקית)
תבנית:הערה/קוד
(
עריכה
)
תבנית:הערות שוליים
(
הצגת מקור
) (מוגנת)
תבנית:הערות שוליים/מרחב שם
(
עריכה
)
יחידה:Arguments
(
עריכה
)
יחידה:PV-options
(
עריכה
)
יחידה:ParamValidator
(
עריכה
)
יחידה:הערה
(
עריכה
)
יחידה:פרמטרים
(
עריכה
)