עריכת הדף "משפט סטרדוב"
קפיצה לניווט
קפיצה לחיפוש
ניתן לבטל את העריכה. נא לבדוק את השוואת הגרסאות שלהלן כדי לוודא שזה אכן מה שאתם רוצים לעשות, ולאחר מכן לפרסם את השינויים למטה כדי לסיים את ביטול העריכה.
גרסה אחרונה | הטקסט שלך | ||
שורה 1: | שורה 1: | ||
{{ערך מובחר/למעלה}} | |||
[[קובץ:מיקום מחוז צ'רניגוב באוקראינה.png|שמאל|ממוזער|250px|מיקום מחוז צ'רניגוב באוקראינה]] | [[קובץ:מיקום מחוז צ'רניגוב באוקראינה.png|שמאל|ממוזער|250px|מיקום מחוז צ'רניגוב באוקראינה]] | ||
'''משפט סטרדוב''' הוא כינויה של פרשיה שכללה הלשנה על [[חסיד]]י [[אדמו"ר המהר"ש]] שהתגוררו בעיר [[סטרדוב]] ומשפט שהתנהל בעקבותיה. | '''משפט סטרדוב''' הוא כינויה של פרשיה שכללה הלשנה על [[חסיד]]י [[אדמו"ר המהר"ש]] שהתגוררו בעיר [[סטרדוב]] ומשפט שהתנהל בעקבותיה. | ||
הפרשיה התחילה בשנת [[ה'תרמ"א]] (1881) כשיהודי [[משכיל]] תושב העיר בשם [[דוב לזרוב]] הלשין לשלטונות שישנה "כת" חסידים בעיר בראשות הרב [[זלמן ניימרק]] (רב העיירה) שחותרים תחת חוק הצבא ומוציאים פטורים עבור בני קהילתם כשלצורך כך הם נותנים שוחד, מזייפים מסמכים ונשבעים לשקר. | הפרשיה התחילה בשנת [[ה'תרמ"א]] (1881) כשיהודי [[משכיל]] תושב העיר בשם [[דוב לזרוב]] הלשין לשלטונות שישנה "כת" חסידים בעיר בראשות הרב [[זלמן ניימרק]] (רב העיירה) שחותרים תחת חוק הצבא ומוציאים פטורים עבור בני קהילתם כשלצורך כך הם נותנים שוחד, מזייפים מסמכים ונשבעים לשקר. | ||
בעקבות ההלשנה, נאסרו רב הקהילה הרב ניימרק יחד עם 80 חסידים נוספים, והחלו חקירות אינטנסיביות שהתנהלו בעיירה [[ליובאוויטש (עיירה)|ליובאוויטש]]. למאבק בעלילה גויסו מיטב הכוחות ברוסיה, כשגם תושבי העיר ה[[גוי]]ים תומכים בהתלהבות בעדת החסידים. במשך שנתיים ישבו החשודים במאסר, כשבסופם הוגש נגדם כתב אישום חמור. | בעקבות ההלשנה, נאסרו רב הקהילה הרב ניימרק יחד עם 80 חסידים נוספים, והחלו חקירות אינטנסיביות שהתנהלו בעיירה [[ליובאוויטש (עיירה)|ליובאוויטש]]. למאבק בעלילה גויסו מיטב הכוחות ברוסיה, כשגם תושבי העיר ה[[גוי]]ים תומכים בהתלהבות בעדת החסידים. במשך שנתיים ישבו החשודים במאסר, כשבסופם הוגש נגדם כתב אישום חמור. | ||
שורה 12: | שורה 13: | ||
==== סיפור הבסיס ==== | ==== סיפור הבסיס ==== | ||
דוד בוהמן, יליד העיר [[ויטבסק]], היה אחד מבני הקהילה החסידית בסטרדוב, אך מוכה שיגעון. לאחר שנקרא להתגייס לצבא ולא התייצב, הוצא נגדו צו מעצר, ואחד מהחסידים בעיר הציע לאביו לשלוח הודעה לצבא כי בנו נפטר ב[[פאגאר | דוד בוהמן, יליד העיר [[ויטבסק]], היה אחד מבני הקהילה החסידית בסטרדוב, אך מוכה שיגעון. לאחר שנקרא להתגייס לצבא ולא התייצב, הוצא נגדו צו מעצר, ואחד מהחסידים בעיר הציע לאביו לשלוח הודעה לצבא כי בנו נפטר ב[[פאגאר]{{הערה|עיירה קרובה לסטרדוב.}}, וכך להיפטר מחוב ההתייצבות. | ||
על פקיד העיר פאגאר הוטל לברר האם באמת דוד בוהמן נפטר, ובשביל כך הגיע לבית המדרש שם נשבעו בפניו הנוכחים כי לפני זמן קצר הגיע לעיר אדם בשם בוהמן, וכי הוא מת זמן קצר לאחר הגעתו. | על פקיד העיר פאגאר הוטל לברר האם באמת דוד בוהמן נפטר, ובשביל כך הגיע לבית המדרש שם נשבעו בפניו הנוכחים כי לפני זמן קצר הגיע לעיר אדם בשם בוהמן, וכי הוא מת זמן קצר לאחר הגעתו. | ||
שורה 20: | שורה 21: | ||
אמנם החסידים אכן השתמטו מעבודת הצבא ועשו כל מה שיכלו לפטור צעירים, וכל המעשים נעשו בברכת והדרכת אדמו"ר המהר"ש, אך הסיבה לכך הייתה נעוצה בשל [[גזירת הקנטוניסטים]] שהתבטלה רק שבע שנים קודם לכן, בשנת [[תרל"ד]] (1874), אך רישומה נותר עדיין איתן. בצבא הרוסי לא הייתה שום אפשרות לשמירה על חיי תורה ומצוות מלאים, ואלפי הילדים שנחטפו בגיל רך והשתעבדו לעבודת הצבא כשרבים מהם שכחו מהיותם יהודים, גרמו חלחלה עמוקה אצל יראי ה' - מה שהניא אותם לעשות כל אשר בידם להשתמט מחוק הגיוס. | אמנם החסידים אכן השתמטו מעבודת הצבא ועשו כל מה שיכלו לפטור צעירים, וכל המעשים נעשו בברכת והדרכת אדמו"ר המהר"ש, אך הסיבה לכך הייתה נעוצה בשל [[גזירת הקנטוניסטים]] שהתבטלה רק שבע שנים קודם לכן, בשנת [[תרל"ד]] (1874), אך רישומה נותר עדיין איתן. בצבא הרוסי לא הייתה שום אפשרות לשמירה על חיי תורה ומצוות מלאים, ואלפי הילדים שנחטפו בגיל רך והשתעבדו לעבודת הצבא כשרבים מהם שכחו מהיותם יהודים, גרמו חלחלה עמוקה אצל יראי ה' - מה שהניא אותם לעשות כל אשר בידם להשתמט מחוק הגיוס. | ||
המעניין הוא שגם | המעניין הוא שגם האוכלוסיה הרוסית והנוצרית באזור התגייסו פה אחד למען האסורים והקהילה החסידית. כולם זכרו היטב את הזעקות האיומות של שברון לב כשנחטפו ה[[קנטוניסטים]] מחיק אמותיהם באמצע הלילה שעוד הדהדו רק 7 שנים קודם. הזכרון מאותה התקופה הביא להבנה בין האוכלוסיות. | ||
== חקירות המשטרה == | == חקירות המשטרה == | ||
שורה 27: | שורה 28: | ||
בעקבות זאת הוצא צו מיידי לסגירת [[ישיבת חב"ד סטרדוב|הישיבה החב"דית]] המקומית, בחשד שנותנים מחסה למשתמטים ומשתתפים באופן פעיל בעבירות נגד חוקת הצבא. | בעקבות זאת הוצא צו מיידי לסגירת [[ישיבת חב"ד סטרדוב|הישיבה החב"דית]] המקומית, בחשד שנותנים מחסה למשתמטים ומשתתפים באופן פעיל בעבירות נגד חוקת הצבא. | ||
לחקירת ה"פשעים" נתמנה החוקר טגנצ'וב והתובע הראשי היה סמיונוב. את מרבית החומר לתיק הביא שמעון לזרוב, שלרוע המזל התגורר דירה מעל משרדו של החוקר טגנצ'וב, כך שהיה איתו בקשר מתמיד בכל שלבי החקירה, כשהוא ממריצו לחקירה חודרת ומסכל כל ניסיון לריכוך הדין מצד החסידים. לזרוב תרגם מסמכים ביקורתיים נגד | לחקירת ה"פשעים" נתמנה החוקר טגנצ'וב והתובע הראשי היה סמיונוב. את מרבית החומר לתיק הביא שמעון לזרוב, שלרוע המזל התגורר דירה מעל משרדו של החוקר טגנצ'וב, כך שהיה איתו בקשר מתמיד בכל שלבי החקירה, כשהוא ממריצו לחקירה חודרת ומסכל כל ניסיון לריכוך הדין מצד החסידים. לזרוב תרגם מסמכים ביקורתיים נגד תורת החסידות והציגם בפני החוקר והתובע הכללי, להראות שגם היהודים עצמם מבקרים את דרכי החסידות וחפצים באי-קיומה. הוא שב והדגיש ש"כת" החסידים שלטת בכוח על היהודים כולם, ומנהיגים את חיי הקהילה היהודית כרצונם - נגד רצון הקהל. | ||
החקירות היו אינטנסיביות, בהם נחקרו הרב ושמונים האסורים, נערכו חיפושים בבתים ובמבני הקהילה, והגיעו עד ל[[ליובאוויטש (עיירה)|ליובאוויטש]] לחיפוש בביתו של [[אדמו"ר המהר"ש]]. בתחילה הייתה גם | החקירות היו אינטנסיביות, בהם נחקרו הרב ושמונים האסורים, נערכו חיפושים בבתים ובמבני הקהילה, והגיעו עד ל[[ליובאוויטש (עיירה)|ליובאוויטש]] לחיפוש בביתו של [[אדמו"ר המהר"ש]]. בתחילה הייתה גם מחשבה לקחת את הרבי לחקירה בסטרדוב. | ||
== בבית הכלא == | == בבית הכלא == | ||
שורה 58: | שורה 59: | ||
== פעולות הסנגוריה == | == פעולות הסנגוריה == | ||
פעילות הסנגוריה הייתה חזקה ואמיצה, וכלל יהודי רוסיה התאחדו לעזרת יהודי סטדרוב. לצורך המשפט נשכרו טובי העורכי דין; מר [[לב קופרניק]], ומר אוספנסקי. קופרניק היה [[יהודי]] מ[[קייב]] עורך דין מומחה, מגדולי המשפיעים באותה תקופה. הוא היה מקורב לשלטונות וגדולי האצילים היו משחרים לפתחו. אוספנסקי היה נוצרי שהתגורר בסטרדוב, שהעמיד עצמו כסנגור הנאשמים. נכונותם של השניים לעמוד במשפט לימין אנשי הקהילה הנאשמים הפיחה רוח תקווה בקרב החסידים, ועוררה רעש חיובי ואוהד גם אצל שאר חלקי | פעילות הסנגוריה הייתה חזקה ואמיצה, וכלל יהודי רוסיה התאחדו לעזרת יהודי סטדרוב. לצורך המשפט נשכרו טובי העורכי דין; מר [[לב קופרניק]], ומר אוספנסקי. קופרניק היה [[יהודי]] מ[[קייב]] עורך דין מומחה, מגדולי המשפיעים באותה תקופה. הוא היה מקורב לשלטונות וגדולי האצילים היו משחרים לפתחו. אוספנסקי היה נוצרי שהתגורר בסטרדוב, שהעמיד עצמו כסנגור הנאשמים. נכונותם של השניים לעמוד במשפט לימין אנשי הקהילה הנאשמים הפיחה רוח תקווה בקרב החסידים, ועוררה רעש חיובי ואוהד גם אצל שאר חלקי האוכלוסיה. | ||
במקביל להשתדלויות הנמרצות בדרך הטבע התחזקו החסידים | במקביל להשתדלויות הנמרצות בדרך הטבע התחזקו החסידים ברוסיה בכלל ובעיר סטרדוב בפרט בפעולות רוחניות ותפילות זעקה לביטול הגזירה. הגזירה האיומה שריחפה על כלל חסידי חב"ד ברחבי רוסיה הצארית איחדה את כולם, ועוררה את הלבבות ל[[עבודת ה']] ו[[תשובה]]. | ||
עוד קודם שנשכרו עורכי הדין והחלו בפעולות ההצלה שלח הרבי | עוד קודם שנשכרו עורכי הדין והחלו בפעולות ההצלה שלח הרבי המהר"ש את מזכירו, ר' [[לוי יצחק אידלויץ]], על מנת לסיע במאמצים למען האסורים. | ||
כעבור זמן קצר, ביום שלישי שבוע [[פרשת יתרו]] דיווח המזכיר על המצב כי החוקר נסע לערים אחרות לחקור את הנושא, אנשים רבים נוספים נקראים לחקירות כל הזמן, ואין מי שיעזור להם, וגם כסף אין. | כעבור זמן קצר, ביום שלישי שבוע [[פרשת יתרו]] דיווח המזכיר על המצב כי החוקר נסע לערים אחרות לחקור את הנושא, אנשים רבים נוספים נקראים לחקירות כל הזמן, ואין מי שיעזור להם, וגם כסף אין. | ||
כעבור שבוע מאז שליחת המכתב הראשון לרבי | כעבור שבוע מאז שליחת המכתב הראשון לרבי המהר"ש התקבצו מספר עסקנים מ[[ריגא]], [[וועליז]], סטרדוב וקייב לגייס את האמצעים לצורך הבאת עורכי דין מומחים מקייב. במכתב של אחד העסקנים מריגא לעסקן געציל יעקובסון מסטרדוב מבקש ממנו לשלוח לו העתקים של ההלשנה והקטגוריה כדי שיוכלו ללמוד את החומר ולהכין את החומר הנגדי. | ||
עזרה נוספת הגיעה מ[[פטרבורג]] ומ[[וילנה]] משם הגיעו עסקנים ועורכי דין לחקור את הנושא ולייעץ לראשי הקהילה כיצד להתמודד משפטית. | עזרה נוספת הגיעה מ[[פטרבורג]] ומ[[וילנה]] משם הגיעו עסקנים ועורכי דין לחקור את הנושא ולייעץ לראשי הקהילה כיצד להתמודד משפטית. | ||
שורה 73: | שורה 74: | ||
הסנגוריה ניסו לשחרר את הרב ניימרק בערבות כספית גבוהה, בקשה שנדחתה בבית המשפט מחשש שיברח. | הסנגוריה ניסו לשחרר את הרב ניימרק בערבות כספית גבוהה, בקשה שנדחתה בבית המשפט מחשש שיברח. | ||
לעתים קרובות ערך הועד של ראשי הקהילה ועסקני הציבור ישיבות והתייעצויות עם המומחים בנושא. מידי פעם היו נוסעים משלחות של עסקנים לאצילים וצמרת השלטון בשביל להשפיע עליהם לעמוד לימין הקהילה הנאשמת. אודות ליחסי מסחר טובים עם יהודי המקום נתקבלו אלו בחמימות, אך החוקר והתובע הכללי הקשיחו את ליבם ולא רצו לקבל איש. | |||
ההשפעה החיובית הלכה וכבשה חלקים גדולים | ההשפעה החיובית הלכה וכבשה חלקים גדולים מהאוכלוסיה הלא יהודית, וגדולי האצילים ניסו להשפיע על התובע הכללי בעניין המלשינות. אך ככל שגדלו המאמצים מצד ידידיו הקרובים להשפיע על הלך רוחו הלך זה והקשיח את ליבו. למרות שהאהדה לה זכו החסידים הייתה ללזרוב לרועץ, ראה ניחום בכך שדווקא בעקבות כך סמיונוב מכביד את ליבו. | ||
== כתב האשמה == | == כתב האשמה == | ||
מסמכי התביעה הוכנו במשך שנתיים על ידי התובע הכללי סמיונוב, החוקר טגנצ'וב והמלשין שמעון לזרוב. | מסמכי התביעה הוכנו במשך שנתיים על ידי התובע הכללי סמיונוב, החוקר טגנצ'וב והמלשין שמעון לזרוב. | ||
בכתב ההלשנה היה כתוב שבעיר סטרדוב ישנה "כת" חסידים, המונה עד ארבעים איש, ובראשם הרב ניימרק, [[געציל יעקובסון]], דוברבסקי (חבר מועצת העיר), [[יעקב משה מנדליוב]] ו[[גרשון בן ציון גינזבורג]], ובראשם עומד הרבי המהר"ש, וכל עסקם הוא לדאוג לפטורים מהצבא עבור בני קהילתם ועבור זה הם מוכנים לזייף מסמכים, לתת שוחד ולהישבע לשקר. התביעה הייתה נגד כל עדת החסידים, כשהחמורים בהם הם הרב ניימרק "הרוח החיה" | בכתב ההלשנה היה כתוב שבעיר סטרדוב ישנה "כת" חסידים, המונה עד ארבעים איש, ובראשם הרב ניימרק, [[געציל יעקובסון]], דוברבסקי (חבר מועצת העיר), [[יעקב משה מנדליוב]] ו[[גרשון בן ציון גינזבורג]], ובראשם עומד הרבי המהר"ש, וכל עסקם הוא לדאוג לפטורים מהצבא עבור בני קהילתם ועבור זה הם מוכנים לזייף מסמכים, לתת שוחד ולהישבע לשקר. התביעה הייתה נגד כל עדת החסידים, כשהחמורים בהם הם הרב ניימרק "הרוח החיה" ואדמו"ר המהר"ש המנהל והעומד בראש. | ||
פרט נוסף בהלשנה היה, שאת הפטורים לצבא הם דואגים רק לבני קהילתם, בעוד שאחרים הם דוחים. | פרט נוסף בהלשנה היה, שאת הפטורים לצבא הם דואגים רק לבני קהילתם, בעוד שאחרים הם דוחים. | ||
שורה 89: | שורה 90: | ||
אולם בית המשפט היה מלא במאות יהודים וגויים שבאו להביע את תמיכתם בנאשמים. הרב עצמו השפיע עמוקות על חבר המושבעים ויושבי האולם, שהרגישו שלפניהם יושב אדם [[קדוש]]. | אולם בית המשפט היה מלא במאות יהודים וגויים שבאו להביע את תמיכתם בנאשמים. הרב עצמו השפיע עמוקות על חבר המושבעים ויושבי האולם, שהרגישו שלפניהם יושב אדם [[קדוש]]. | ||
{{ציטוט צף|לא רק השופטים, שראוהו בפעם הראשונה, אלא אף היהודים, אני שלומנו, הביטו אליו בהשתוממות, כמעט שלא הכירוהו.. על פניו החיוורים והבהירים | {{ציטוט צף|לא רק השופטים, שראוהו בפעם הראשונה, אלא אף היהודים, אני שלומנו, הביטו אליו בהשתוממות, כמעט שלא הכירוהו.. על פניו החיוורים וה והבהירים היתה שרויה מנוחה שבהתעלות פנימית, שהיתה חדורה התעוררות חב"דית כבושה, ענוגה וחריפה כאחת. איזו חרדה טמירה שבהתפשטות הגשמיות היתה מורגשת בכל עצמותו, בכל תנועותיו...|קונטרס "דברי זיכרון"{{הערה|הדברים מובאים בספר "[[כוחה של סנגוריה]]" על ידי [[פישל שניאורסון]].}}.}} | ||
המשפט נפתח בהקראת כתב האישום המתאר את הפשעים שנעשו במשך שנים על ידי הנאשמים "במאורגן". תחילה דיבר סמיונוב, התובע הכללי, כשפירט את האשמות הפליליות בהם התעסקו החסידים במשך שנים. את דבריו במהלך המשפט התיז בצורה ארסית כשהוא לא בוחל במילות גנאי כלפי הנאשמים. | המשפט נפתח בהקראת כתב האישום המתאר את הפשעים שנעשו במשך שנים על ידי הנאשמים "במאורגן". תחילה דיבר סמיונוב, התובע הכללי, כשפירט את האשמות הפליליות בהם התעסקו החסידים במשך שנים. את דבריו במהלך המשפט התיז בצורה ארסית כשהוא לא בוחל במילות גנאי כלפי הנאשמים. | ||
שורה 96: | שורה 97: | ||
ימי המשפט הבאים היו בחקירת העדים על ידי שני הצדדים, הסנגוריה והקטגוריה, בפני השופטים. החקירות היו מצליבות כשכל צד מנסה למצוא סתירות בדברי השני כשאת הויכוחים שהתעוררו מידי פעם בין הצדדים הוכרעו בידי נשיא המשפט. אוספנסקי התעסק יותר בחקירת העדים, בעוד שקופרניק השקיע את זמנו בהכנת נאום הסנגוריה. | ימי המשפט הבאים היו בחקירת העדים על ידי שני הצדדים, הסנגוריה והקטגוריה, בפני השופטים. החקירות היו מצליבות כשכל צד מנסה למצוא סתירות בדברי השני כשאת הויכוחים שהתעוררו מידי פעם בין הצדדים הוכרעו בידי נשיא המשפט. אוספנסקי התעסק יותר בחקירת העדים, בעוד שקופרניק השקיע את זמנו בהכנת נאום הסנגוריה. | ||
בתחילה נשא לזרוב את עדותו בדבר הפשעים הממוסדים של החסידים נגד שלטון הצבא. הוא סיפר על זיוף מסמכים על ידי הרב ניימרק על מנת לשחרר את בנו, ועל השבועת שקר של החסידים בפאגאר על מות דוד בוהמן. | בתחילה נשא לזרוב את עדותו בדבר הפשעים הממוסדים של החסידים נגד שלטון הצבא. הוא סיפר על זיוף מסמכים על ידי הרב ניימרק על מנת לשחרר את בנו, ועל השבועת שקר של החסידים בפאגאר על מות דוד בוהמן. | ||
בסיום הנאום שאלו התובע הכללי מספר שאלות, כשבתשובותיו מצא אוספנסקי סתירות. | בסיום הנאום שאלו התובע הכללי מספר שאלות, כשבתשובותיו מצא אוספנסקי סתירות. | ||
שורה 108: | שורה 109: | ||
למרות זיכויו של הרב ניימרק במשפט, לא היה בכוחו להישאר בעיר שהייתה עבורו מקום פורענות, ובערך בשנת [[ה'תרמ"ו]] עבר לגור ב[[ויטבסק]] שם קיבל הצעת רבנות. כעבור שלש שנים עבר לעיר [[נעוול]], בהוראת [[הרבי הרש"ב]] שבחר בו לממלא מקום של הרב [[שמואל זלמן יחיסון]] שנפטר זמן קצר קודם לכן. | למרות זיכויו של הרב ניימרק במשפט, לא היה בכוחו להישאר בעיר שהייתה עבורו מקום פורענות, ובערך בשנת [[ה'תרמ"ו]] עבר לגור ב[[ויטבסק]] שם קיבל הצעת רבנות. כעבור שלש שנים עבר לעיר [[נעוול]], בהוראת [[הרבי הרש"ב]] שבחר בו לממלא מקום של הרב [[שמואל זלמן יחיסון]] שנפטר זמן קצר קודם לכן. | ||
על פי מחקרו של [[פישל שניאורסון]] בספר [[כוחה של סנגוריה]], לקח לקהילה זמן רב להתאושש מהעלילה שהתרגשה עליהם, ולמרות זיכויים הכמעט מוחלט במשפט, התקשו לשוב לחיים סדירים. רק כעבור עשרים שנה מינו רב אחר תחת הרב ניימרק, את הרב [[שניאור זלמן שניאורסון (נין אדמו"ר הצמח צדק)|שניאור זלמן שניאורסון]] שהיה קודם לכן רב בעיירה [[ריפקה]] ([[פלך צ'רניגוב]]). לעומת זאת לפי המסופר בספר [[סיפורי התגלות חסידיים]] נראה כי מיד לאחר עזיבתו של הרב ניימרק בחרו ברב שניאורסון, שלקח על עצמו את הרבנות בהוראת [[הרבי הרש"ב]]{{הערה|החסידים בסטרדוב שלחו משלחת לריפקה לבקש מהרב שניאורסון שיקבל עליו את עול הרבנות בקהילתם. אנשי הקהילה בריפקה התנגדו, והחסידים מסטרדוב שלחו מכתב | על פי מחקרו של [[פישל שניאורסון]] בספר [[כוחה של סנגוריה]], לקח לקהילה זמן רב להתאושש מהעלילה שהתרגשה עליהם, ולמרות זיכויים הכמעט מוחלט במשפט, התקשו לשוב לחיים סדירים. רק כעבור עשרים שנה מינו רב אחר תחת הרב ניימרק, את הרב [[שניאור זלמן שניאורסון (נין אדמו"ר הצמח צדק)|שניאור זלמן שניאורסון]] שהיה קודם לכן רב בעיירה [[ריפקה]] ([[פלך צ'רניגוב]]). לעומת זאת לפי המסופר בספר [[סיפורי התגלות חסידיים]] נראה כי מיד לאחר עזיבתו של הרב ניימרק בחרו ברב שניאורסון, שלקח על עצמו את הרבנות בהוראת [[הרבי הרש"ב]].{{הערה|החסידים בסטרדוב שלחו משלחת לריפקה לבקש מהרב שניאורסון שיקבל עליו את עול הרבנות בקהילתם. אנשי הקהילה בריפקה התנגדו, והחסידים מסטרדוב שלחו מכתב לאדמו"ר הרש"ב שיורה לו לעבור אליהם. אדמו"ר הרש"ב נענה לבקשתם ושלח מכתב: "ארבע שנים השפעת רוחניות וגשמיות ברעפקא, מן היושר שעתה תבוא לעדת סטארדוב ולא תניח עדת חסידים כצאן בלי מנהיג".}} | ||
שנים ספורות לאחר גמר המשפט חלה לזרוב במחלה ממאירה ומת מיטה חטופה. לעומתו סמיונוב ביקש את סליחת הקהילה החסידית והודה שלא הכיר כראוי את עדת החסידים והנהגותיהם. ימים ספורים לאחר שהתחרט בפני הקהילה חלה גם הוא במחלה ממאירה ומת כעבור זמן קצר. | שנים ספורות לאחר גמר המשפט חלה לזרוב במחלה ממאירה ומת מיטה חטופה. לעומתו סמיונוב ביקש את סליחת הקהילה החסידית והודה שלא הכיר כראוי את עדת החסידים והנהגותיהם. ימים ספורים לאחר שהתחרט בפני הקהילה חלה גם הוא במחלה ממאירה ומת כעבור זמן קצר. | ||
שורה 120: | שורה 121: | ||
ככל הנראה הסיבה הייתה בשל גילוי דברים קשים ומפוקפקים בחיי היהודים, דברים שהשתיקה יפה להם, שלולא זאת הדבר עלול לעורר את שנאת היהודים, ובפרט בתקופה של [[רוסיה הצארית]]. | ככל הנראה הסיבה הייתה בשל גילוי דברים קשים ומפוקפקים בחיי היהודים, דברים שהשתיקה יפה להם, שלולא זאת הדבר עלול לעורר את שנאת היהודים, ובפרט בתקופה של [[רוסיה הצארית]]. | ||
את המאורעות שקרו באותם שנים החל לחקור [[פישל שניאורסון]], יוצא העיר. מחקרו התחיל אצל הספרן [[חיים ליברמן]] מ[[ניו יורק]], אצלו גילה כי נינו של הרב ניימרק מתגורר ב[[תל אביב]] ובהקדמה לספרו "אש"ל אברהם" מביא את זכרונותיו מהמאורעות באותם ימים. את מחקרו בסגנון עלילה דרמטית הוא פרסם בשנת [[תשי"ז]] בפרקים בהמשכים בשם "מלשינות וסניגוריה" בעיתון הצופה. בשנת | את המאורעות שקרו באותם שנים החל לחקור [[פישל שניאורסון]], יוצא העיר. מחקרו התחיל אצל הספרן [[חיים ליברמן]] מ[[ניו יורק]], אצלו גילה כי נינו של הרב ניימרק מתגורר ב[[תל אביב]] ובהקדמה לספרו "אש"ל אברהם" מביא את זכרונותיו מהמאורעות באותם ימים. את מחקרו בסגנון עלילה דרמטית הוא פרסם בשנת [[תשי"ז]] בפרקים בהמשכים בשם "מלשינות וסניגוריה" בעיתון הצופה. בשנת תשכ"ז נדפסה העלילה בספר בשם "[[כוחה של סנגוריה]]". | ||
==התייחסויות מהרבי לנושא== | ==התייחסויות מהרבי לנושא== | ||
ב[[אגרות קודש (אדמו"ר שליט"א)|אגרת קודש]]{{הערה|[http://chabadlibrary.org/books/admur/ig/11/3715.htm חלק י"א, ע' שכט].}} משיב [[הרבי]] לשואל שאין תחת ידו חומר בנושא, אך ייתכן שנמצא בין רשימות חמיו [[הרבי הריי"צ]]. הרבי מזכיר את מה ששמע מהרבי הריי"צ - שלאחר הפרשייה הצדיק הרב ניימרק את הדין ולקח על עצמו את האשמה, | ב[[אגרות קודש (אדמו"ר שליט"א)|אגרת קודש]]{{הערה|[http://chabadlibrary.org/books/admur/ig/11/3715.htm חלק י"א, ע' שכט].}} משיב [[הרבי]] לשואל שאין תחת ידו חומר בנושא, אך ייתכן שנמצא בין רשימות חמיו [[הרבי הריי"צ]]. הרבי מזכיר את מה ששמע מהרבי הריי"צ - שלאחר הפרשייה הצדיק הרב ניימרק את הדין ולקח על עצמו את האשמה, בגלל שגרם פעם לרבי המהר"ש בלבול זמן של שעה אחת... | ||
ב[[שיחת קודש]] שנשא הרבי{{הערה|[http://www.lahak.org/templates/lahak/article_cdo/aid/2922132 שיחת שבת פרשת שמות תשכ"ב, סעיף י"א].}} דיבר על כך שעניין המאסר היה אצל כל [[:קטגוריה:נשיאי חב"ד|רבותינו נשיאנו]], ואצל | ב[[שיחת קודש]] שנשא הרבי{{הערה|[http://www.lahak.org/templates/lahak/article_cdo/aid/2922132 שיחת שבת פרשת שמות תשכ"ב, סעיף י"א].}} דיבר על כך שעניין המאסר היה אצל כל [[:קטגוריה:נשיאי חב"ד|רבותינו נשיאנו]], ואצל אדמו"ר המהר"ש היה זה באופן שהחליפו אחר - אחד הרבנים שישב במקומו{{הערה|ה[[מניחים]] שהגישו את השיחה לדפוס הוסיפו בהערה מראה מקום המפנה למקום בו מדובר על מאסרו של הרב ניימרק.}}. | ||
== לקריאה נוספת == | == לקריאה נוספת == | ||
*[[פישל שניאורסון]], '''[[כוחה של סנגוריה]]''', | *[[פישל שניאורסון]], '''[[כוחה של סנגוריה]]''', תל אביב תשכ"ז. מהדורה חדשה עם מבוא והוספות על ידי הרב אליהו יוחנן גורארי', הוצאת "אהלי שם ליובאוויטש" ה'תשע"א. | ||
*עמנואל זיסקין, '''קונטרס "דברי זיכרון"'''. | *עמנואל זיסקין, '''[[קונטרס דברי זיכרון|קונטרס "דברי זיכרון"]]'''. | ||
*אברהם יעקב ניימרק, '''אשל אברהם''', תרצ"ב. | *אברהם יעקב ניימרק, '''אשל אברהם''', תרצ"ב. | ||
{{הערות שוליים}} | {{הערות שוליים}} | ||
{{ערך מובחר}} | {{ערך מובחר/למטה}} | ||
[[קטגוריה:משפט סטרדוב|*]] | [[קטגוריה:משפט סטרדוב|*]] | ||
[[קטגוריה:קהילת חב"ד סטרדוב]] | |||
[[קטגוריה:היסטוריה חב"דית]] |