גרסה אחרונה |
הטקסט שלך |
שורה 1: |
שורה 1: |
| {{אין תמונה}}
| | הרב ישעיה (שייע) וייס נולד בחנוכה תש”א. הוריו שהתגוררו בבני ברק היו חרדים לכל דבר מצווה, וחינכוהו בדרך התורה ויראת שמיים. |
| ר' '''ישעיהו (שעיה) וייס''' ([[כ"ט כסלו]] [[תש"ב]] – [[ח' סיון]] [[תשל"ד]]), היה מחנך בבית ספר חב"ד ב[[קריית גת]] ולאחר מכן ב[[שיכון חב"ד בלוד]].
| |
|
| |
|
| ==תולדות חיים==
| | בהיותו בחור צעיר, נמשך ר’ שייע לחב”ד על ידי ידידים. בתחילה למד בישיבת [[תומכי תמימים לוד]] ולאחר מכן ב[[תומכי תמימים כפר חב"ד]]. |
| ר' שייע נולד ב[[חג החנוכה]] [[תש"ב]] לאביו ר' מרדכי דוד ולאמו מרת בילא לבית איידלמן. הוריו שהתגוררו ב[[בני ברק]] היו יהודים חרדים שומרי תורה ומצוות.
| |
|
| |
|
| בהיותו בחור צעיר, נמשך ר' שייע ל[[חסידות חב"ד]] על ידי ידידים. בתחילה למד בישיבת [[תומכי תמימים לוד]] ולאחר מכן ב[[תומכי תמימים כפר חב"ד]]. בשבתות ובחופשות ארגן [[מסיבות שבת]] לילדים ב[[בית כנסת]] חב"ד ב[[רמת יצחק]]. | | לאחר שבא בברית הנישואין עם הגב’ רינה לבית תעיזי, התגורר בקרית גת, שם עבד כמורה-חייל בבית ספר חב”ד. חבריו לעבודה ולקהילה אהבו אותו מאוד, בהיותו אדם חביב בעל חוש הומור, שאוהב לסייע לזולת. איש אמת היה והיושר היה חלק ממנו. |
|
| |
|
| לאחר חתונתו עם מרת רינה לבית תעיזי, התיישב ב[[קריית גת]], שם עבד כמורה בבית ספר חב"ד, ובמקביל שירת ב[[צה"ל]] כחובש קרבי. חבריו לעבודה ולקהילה אהבו אותו מאוד, בהיותו אדם חביב בעל חוש הומור, איש ישר שאוהב לסייע לזולת. | | באותם שנים כתב לרבי מידי חודש דו”ח על כל פעולותיו במסגרת בית הספר ומבצעים אחרים. לאחר זמן חשב כי בכך הוא מטריח את הרבי לשווא, ומאז הפסיק לכתוב לרבי. כעבור זמן קיבל מהרבי מכתב בו נשאל “איפה הדו”ח?” |
|
| |
|
| בשנות עבודתו בבית הספר כתב ל[[אדמו"ר שליט"א|רבי]] דו"ח על פעולותיו במסגרת בית הספר ומבצעים אחרים מדי חודש. כעבור תקופה ממושכת בה התמיד במנהגו חשב כי הוא מטריח את הרבי בקריאת מכתביו, ומאז הפסיק לכתוב לרבי. כעבור זמן קיבל מהרבי מכתב בו נשאל "איפה הדו"ח?"
| | לאחר כמה שנים עבר להתגורר ב[[שיכון חב"ד לוד]], שם התפרנס מהוראה בתלמוד תורה חב”ד. הוא ניצל את כישוריו ובשעות אחר הצהריים עסק בתיקונים שונים: חשמלאות, נגרות, ועוד. כאשר הגיעו העולים מגרוזיה והתיישבו בשיכון, סייע להם בכל מאודו. בכל פעם שהיו צריכים לתקן מכונת כביסה, מקרר וכדו’, היה הוא מזדרז להגיע לביתם גם אם היה זה בשעת לילה מאוחרת. מובן שהוא עשה זאת ללא תשלום. |
|
| |
|
| כעבור מספר שנים בהם התגורר בקריית גת עבר ל[[שיכון חב"ד לוד]], שם התפרנס מהוראה בתלמוד תורה חב"ד. הוא ניצל את כישוריו ובשעות אחר הצהריים עסק בתיקונים שונים: חשמלאות, נגרות, ועוד. כאשר הגיעו העולים מגרוזיה והתיישבו בשיכון, התמסר אליהם בעזרה במקום החדש, גם במחיר כספו.
| | תפקידו בצבא הלם את תכונותיו: חובש קרבי. בתפקידו זה הציל חייהם של חיילים רבים בקרבות מלחמת ששת הימים ויום הכיפורים. |
|
| |
|
| תפקידו הצבאי היה חובש קרבי. שימש בתפקיד במלחמות [[מלחמת ששת הימים|ששת הימים]] ו[[מלחמת יום הכיפורים|יום הכיפורים]], והציל את חייהם של חיילים רבים. במלחמת [[יום הכיפורים]] לא יצר זמן רב קשר עם ביתו, וכשמשפחתו המודאגת ביררה אודותיו, קיבלה בטעות הודעה מצה"ל כי הוא נעדר.
| | בעיצומן של קרבות מלחמת יום הכיפורים, חודשים ספורים לפני פטירתו, לא יצר קשר עם ביתו. תוהו ובוהו שררו באותם ימי מלחמה, ושלטונות הצבא הודיעו בטעות למשפחה על היעדרו. |
|
| |
|
| במשך חודש ימים הגיעו ידיעות סותרות בדבר חייו או מותו, עד שלבסוף התברר כי הוא חי ונמצא בלחימה בחצי האי סיני. | | במשך חודש ימים הגיעו לביתו הודעות סותרות ומבולבלות: נהרג, נעדר, לא ידוע וכו’, עד שלבסוף התברר כי הוא חי, בריא ושלם, ולוחם אי-שם בחצי האי סיני. |
|
| |
|
| לאחר ששב מהמלחמה נפלה רעייתו למשכב ועול הטיפול בארבעת ילדיו הקטנים נפל על שכמו. | | לאחר ששב מהמלחמה נפלה רעייתו למשכב והוא שימש כאבא ואמא לארבעת ילדיו הקטנים, אותם חינך בדרכי התורה והחסידות ולעשיית טוב לכל יהודי באשר הוא. |
|
| |
|
| ===פטירתו===
| | ==פטירתו== |
| {{ערך מורחב|ערך=[[ח' סיוון תשל"ד (תאונה)|התאונה בח' סיון תשל"ד]]}}
| |
| באור ל[[ח' בסיוון]] [[תשל"ד]], בדרכו חזור מחתונה ב[[ירושלים]] נסע ברכב עם חמישה חסידים נוספים, רבה של [[כפר חב"ד]] הרב [[שניאור זלמן גרליק]], ר' [[יחיאל מאיר יהודה גולדברג]] ומרת נחמה רוזנברג. במהלך הנסיעה סטתה המכונית מנתיב הנסיעה והתהפכה מספר פעמים לרוחב הכביש. רוב הנוסעים עפו מהרכב, חלקם נפצעו אנושות וחלקם נהרגו במקום. כל הנוסעים נפגעו פגיעות חיצוניות חוץ מר' שייע וייס. גופו מבחוץ היה שלם וטיפת דם לא יצאה ממנו, אך הוא נהרג מפגיעה פנימית שלא הבחינו בה. נטמן ב[[חלקת חב"ד בהר הזיתים]].
| |
|
| |
|
| ==משפחתו==
| | במוצאי אסרו-חג שבועות בשנת תשל”ד, במכונית שעשתה דרכה מחתונה בירושלים למרכז הארץ, ישבו ששה חסידים. מסיבה שאינה ברורה, סטתה המכונית מנתיב הנסיעה והתהפכה מספר פעמים לרוחב הכביש. רוב הנוסעים עפו מהרכב, חלקם נפצעו אנושות וחלקם נהרגו במקום. כל הנוסעים נפגעו פגיעות חיצוניות חוץ מר’ שייע וייס. גופו מבחוץ היה שלם וטיפת דם לא יצאה ממנו, אך הוא נהרג מפגיעה פנימית שלא הבחינו בה. |
| * אשתו, מרת רינה וייס, [[לוד]].
| |
| * בנו, הרב ה[[משפיע]] ר' משה יהודה שלום וייס, [[רחובות]].
| |
| * בתו, מרת חדווה גרוס, בית חלקיה.
| |
| * בתו, מרת וורדה בריל, [[פתח תקווה]].
| |
| * בתו, מרת חיה שרה גלינסקי, (אשת העסקן ר' חיים גלינסקי) [[לוד]].
| |
|
| |
|
| * גיסו הוא הרב [[מנחם יעקב רייניץ]], מדריך וותיק ב[[ישיבת תומכי תמימים לוד]].
| | [[קטגוריה:חסידים מתקופת אדמו"ר שליט"א|ו]] |
| | |
| בין נכדיו: הרב ישעיהו וייס, שליח הרבי לתחנת הרכבת יצחק נבון בירושלים.
| |
| המאייר החסידי ר' מנדי וייס, צפת.
| |
| המחנך הידוע ר' ישעיהו דובער גרוס, מוסקבה.
| |
| ר' שייקי גלינסקי, מפיק ומנהל קמפיינים לארגונים ומוסדות חבד.
| |
| | |
| {{מיון רגיל: וייס ישעיה}}
| |
| [[קטגוריה:חסידים בתקופת אדמו"ר שליט"א]] | |
| [[קטגוריה:בוגרי תומכי תמימים לוד]]
| |
| [[קטגוריה:בוגרי תומכי תמימים כפר חב"ד]]
| |
| [[קטגוריה:אישים בקריית גת]]
| |
| [[קטגוריה:אישים בלוד]]
| |
| [[קטגוריה:מלמדים בתלמוד תורה]]
| |
| [[קטגוריה:אישים הטמונים בחלקת חב"ד הר הזיתים]]
| |
| [[קטגוריה:חסידים שנהרגו בנסיבות טרגיות]]
| |
| [[קטגוריה:אישים שנולדו בשנת תש"ב]]
| |
| [[קטגוריה:אישים שנפטרו בשנת תשל"ד]]
| |
| [[קטגוריה:משפחת וייס]]
| |