גרסה אחרונה |
הטקסט שלך |
שורה 1: |
שורה 1: |
| ה'''[[אכילה]] לפני התפילה''' היא דבר אסור, ועל האוכל לפני ה[[תפילה]] נאמר כי הוא עובר על האיסור {{ציטוטון|לא תאכלו על הדם}}, לא תאכלו קודם שתתפללו על דמכם{{הערה|1=[[מסכת ברכות]] [http://www.hebrewbooks.org/shas.aspx?mesechta=1&daf=10b&format=pdf דף י:].}}. איסור אכילה לפני התפילה אף קודמת ל[[תפילה בציבור]]{{הערה|משנה ברורה (סימן פט ביאור הלכה ג) המוכיח מגמרא מפורשת ב[[מסכת ברכות]] דף כ"ח ע"ב "חלש ליבאי".}}. | | ה'''אכילה לפני התפילה''' היא דבר אסור, ועל האוכל לפני ה[[תפילה]] נאמר כי הוא עובר על האיסור {{ציטוטון|לא תאכלו על הדם}}, לא תאכלו קודם שתתפללו על דמכם{{הערת שוליים|1=[[מסכת ברכות]] [http://www.hebrewbooks.org/shas.aspx?mesechta=1&daf=10b&format=pdf דף י:].}}. איסור אכילה לפני התפילה אף קודמת ל[[תפילה בציבור]]{{הערת שוליים|משנה ברורה המוכיח מגמרא מפורשת ב[[מסכת ברכות]].{{מקור}} }}. |
|
| |
|
| ב[[שולחן ערוך]] נפסק{{הערה|1=[[שו"ע]] או"ח [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=14170&st=&pgnum=238 סימן פט סעיף ד]}} כי הצמא והרעב הם בכלל החולים שמותר להם לאכול לפני התפילה ("ואפילו עכשיו, שאין מכוונים כל-כך בתפילה, אם רוצה לאכול ולשתות כדי לכוון – הרשות בידו"). | | נפסק ב[[שולחן ערוך]]{{הערת שוליים|1=[[שו"ע]] או"ח [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=14170&st=&pgnum=238 סימן פ"ט סעיף ד']}} כי הצמא והרעב הם בכלל החולים שמותר להם לאכול לפני התפילה. בדורות האחרונים, עקב חלישות הדורות, הורו רבותינו נשיאינו שאין להחמיר יותר מפסק זה של השולחן ערוך, דבר הגורם להקל ב[[תפילה]] עצמה, אלא מוטב לאכול די הצורך לפני התפילה, בצורה שיוכל להשקיע את כל ה[[מחשבה]] והכוחות בתפילה עצמה, ובפרט בשבת, בה מאריכים בתפילה{{הערת שוליים|1=ב[[שבת קודש]] בהשכמה יטעם מזונות קודם התפלה". אגרות קודש[[אדמו"ר הריי"צ]], חי"ד ה'רפג.}}. |
| בדורות האחרונים, עקב חלישות הדורות, הורו רבותינו נשיאינו שאין להחמיר יותר מפסק זה של השולחן ערוך, דבר הגורם להקל ב[[תפילה]] עצמה, אלא מוטב לאכול די הצורך לפני התפילה, בצורה שיוכל להשקיע את כל ה[[מחשבה]] והכוחות בתפילה עצמה, ובפרט בשבת, בה מאריכים בתפילה{{הערה|1=ב[[שבת קודש]] בהשכמה יטעם מזונות קודם התפילה". אגרות קודש[[אדמו"ר הריי"צ]], חלק י"ד ה'רפג.}}. | |
|
| |
|
| ==סיפורים בנושא==
| | אודות כמות האכילה, הורו רבותינו נשיאינו{{מקור}} שיהיה בדיוק בכמות הרצויה, לא להרבות ולא למעט. הרבי אמר פעם ל[[חסיד]] שיאכל. כשהחסיד הנהן בראשו להן, אמר הרבי: {{ציטוטון|אבער ס'זאל זיין געגעס'ן}}, היינו שיהיה אכילה ולא טעימה. מאידך, אודות הרבות האכילה יותר מהצורך, מסופר כי אחד מנשיאי חב"ד הורה לחסיד לאכול לפני התפילה מכיון שהיה חלש ולא היו לו ילדים. לשנה בא החסיד ואמר שיש לו תאומים. אמר הרבי: כנראה שאכלת חתיכה יתירה. ואין זה פשוט! חתיכה יתירה זה [[מתנגד]]. ואכן, אחד מהבנים היה [[מתנגד]] חריף, לעומת השני שהיה חסיד{{הערת שוליים|[[אוצר סיפורי חב"ד]]{{מקור}}.}}. |
| | |
| מסופר, כי [[הרבנית רבקה]] בהיותה כבת שמונה עשרה שנה חלתה, והרופא ציוה עליה שתאכל תיכף ומיד עם קומה בבוקר משנתה, הרבנית רבקה לא רצתה לטעום קודם התפילה, והייתה מתפללת בהשכמה, ואחר התפילה הייתה אוכלת פת שחרית. כשנודע הדבר לחותנה, ה[[אדמו"ר הצמח צדק]], אמר לה: יהודי צריך להיות בריא ובעל כוח, על מצוות נאמר "וחי בהם", הפרוש של וחי בהם: יש להחדיר חיות במצוות, בכדי שיוכלו לעשות זאת חייבים להיות בעל כוח ולהיות בשמחה. וסיים: אינך צריכה להיות על בטן ריקה. עדיף לאכול כדי להתפלל, מאשר להתפלל כדי לאכול, וברכה [[הצמח צדק]] באריכות ימים. היא נולדה בשנת [[תקצ"ג]] והסתלקה בשנת [[תרע"ד]].{{הערה|1= [[תבנית:היום יום/י' שבט|היום יום י' שבט]].}}
| |
| | |
| פעם סיפר הרב [[אהרן יעקב שווי]]{{הערה|כתבת "המחנך הגדול", בית משיח גיליון 1211.}}, אשר ב[[חג הסוכות]] באחת השנים (בחיי אדמו"ר מהוריי"צ) לאחר נטילת לולב, יצא [[הרבי]] לאכול ב[[סוכה]], ר' [[שמואל לויטין]], שהיה הרב של [[בית הרב]], העיר לרבי שאין זה מתאים שהרבי יוצא לאכול קודם התפילה בשעה שכולם רואים, אך הרבי ענה לו שב[[מנהג|מנהגי חב"ד]] אין להתבייש.
| |
| | |
| וכן סיפר, אשר אחיו [[אייזיק שוויי|אייזיק]] נכנס פעם לרבי ל[[יחידות]], ואמר לו הרבי, ששמע שהוא מקפיד שלא לאכול קודם התפילה, ואין נכון לנהוג כך. לכן "מעתה תתחיל לאכול בכל יום קודם התפילה, וכתיקון על מה שעד היום לא אכלת - תשפיע על כל חבריך שיתחילו גם הם לאכול קודם התפילה!".
| |
| | |
| הרב [[אלכסנדר זיסל פיקרסקי| זיסל פיקרסקי]] סיפר, [[יחיאל מיכל פיקרסקי|שאביו]] ניכנס ליחידות והתלונן שבנו מחמיר לא לאכול לפני התפלה, ענה הרבי: תגיד לו שאני אוכל.
| |
| | |
| ===לא ליטול ידיים===
| |
| בהיות חסידי חב"ד ב[[פוקינג]], קיבלו הוראה מ[[הרבי הריי"צ|אדמו"ר מהוריי"צ]]: לא ליטול ידיים לפני [[תפילת שחרית|התפילה]]{{הערה|בפוקינג קהילות שונות חיו בקירוב, וכנראה היו טענות שחסידי חב"ד אוכלים לפני התפלה, ולא הובן שאוכלים בשביל להתפלל.}}.
| |
| | |
| ===בהתוועדיות חסידים===
| |
| המשפיע הרב [[יואל כהן]], ביאר בהתוועדות שכאשר אדם אוכל בשביל עצמו אסור לאכול קודם התפלה, אך כאשר הוא חש ש"אני לא נבראתי אלא לשמש את קוני", במיילא גם אכילתו היא לא לעצמו אלא לעבודת ה', ועל כן אוכל בשביל להתפלל.
| |
| | |
| ===ימים שאין אוכלים קודם התפילה===
| |
| בשני הימים של ראש השנה לא טועמים לפני קיום המצווה של תקיעת שופר. בחג הסוכות לא טועמים לפני קיום מצוות נטילת לולב. כמו כן בפורים לא טועמים עד לאחר קריאת המגילה.
| |
| | |
| ==כמות האכילה==
| |
| | |
| אודות כמות האכילה, הורו רבותינו נשיאינו לא להרבות. הרבי אמר פעם ל[[חסיד]] שיאכל. כשהחסיד הנהן בראשו להן, אמר הרבי: {{ציטוטון|אבער ס'זאל זיין געגעס'ן}}, היינו שיהיה אכילה ולא טעימה. מאידך, אודות הריבוי האכילה יותר מהצורך, מסופר כי [[אדמו"ר הצמח צדק]] הורה לחסיד לאכול לפני התפילה מכיון שהיה חלש ולא היו לו ילדים. לאחר שנה בא החסיד ואמר שנולדו לו תאומים. אמר הרבי: כנראה שאכלת חתיכה יתירה. ואין זה פשוט! חתיכה יתירה זה [[מתנגד]]... ואכן, אחד מהבנים היה [[מתנגד]] חריף, לעומת השני שהיה חסיד{{הערה|[[אוצר סיפורי חב"ד]] חלק ט"ז עמוד 70. וכן בספר אוצר ישראל (בלום) ע' רצ"ד מפי הר"ר רבי יצחק קירנשבוים בשם ר' שמואל מחשובי חסידי חב"ד}}. | |
| | |
| ==לקריאה נוספת==
| |
| *הרב יחיאל יעקובוביץ, '''[https://chabad.info/wp-content/uploads/2021/06/09-06-2021-12-05-34-%D7%A9%D7%A2%D7%A8%D7%99-%D7%99%D7%A9%D7%99%D7%91%D7%94-%D7%A1%D7%A4%D7%A8-%D7%94%D7%A2%D7%A9%D7%A8%D7%99%D7%9Dpdf.pdf טעימה לפני התפילה בדור השביעי]''', בתוך שערי ישיבה חלק כ', ישיבת חח"ל צפת כ"ח סיון תשפ"א
| |
| *קונטרס "צדיק אוכל לשובע נפשו", שבתוך: תשורה - רפפורט, שבט תשע"ג.
| |
| | |
| ==קישורים חיצוניים==
| |
| *'''[https://77012.blogspot.com/2022/12/blog-post_14.html צפו: הכיצד חסידי חב"ד אוכלים 'מזונות' לפני התפילה?]''', באתר '[[לחלוחית גאולתית]]' {{לחלוחית|}}
| |
|
| |
|
| | מסופר, כי [[הרבנית רבקה]] בהיותה כבת שמונה עשרה שנה חלתה, ציוה עליה הרופא שתאכל תכף ומיד עם קומה בבוקר משנתה, הרבנית רבקה לא רצתה לטעום קודם התפילה, והייתה מתפללת בהשכמה, ואחר התפילה הייתה אוכלת פת שחרית. כשנודע הדבר לחותנה, ה[[אדמו"ר הצמח צדק]], אמר לה: יהודי צריך להיות בריא ובעל כוח, על מצוות נאמר "וחי בהם", הפרוש של וחי בהם: יש להחדיר חיות במצוות, בכדי שיוכלו לעשות זאת חייבים להיות בעל כוח ולהיות בשמחה. וסיים: אינך צריכה להיות על בטן ריקה. עדיף לאכול כדי להתפלל, מאשר להתפלל כדי לאכול, וברכה האדמו"ר [[הצמח צדק]] באריכות ימים. היא נולדה בשנת [[תקצ"ג]] והסתלקה בשנת [[תרע"ד]].{{הערת שוליים|1= [[תבנית:היום יום/י' שבט|היום יום י' שבט]].}} |
| {{הערות שוליים}} | | {{הערות שוליים}} |
| {{תפילה}} | | {{תפילה}} |
| [[קטגוריה:תפילה]] | | [[קטגוריה:תפילה]] |
| [[קטגוריה:אכילה ושתיה]]
| |