11,382
עריכות
אין תקציר עריכה |
|||
שורה 17: | שורה 17: | ||
המנהג לומר בעת הכפר את תפילת "בני אדם..." ולאחר מכן אומרים "זה חליפתי זה כפרתי זה תמורתי..." ומסובבים את התרנגול סביב הראש. | המנהג לומר בעת הכפר את תפילת "בני אדם..." ולאחר מכן אומרים "זה חליפתי זה כפרתי זה תמורתי..." ומסובבים את התרנגול סביב הראש. | ||
=== מצוות אכילה=== | |||
===מצוות אכילה=== | |||
בערב יום הכיפורים מצווה לאכול סעודה כהכנה ליום הכיפורים שלא יזיק להם הצום{{הערה|שם=רא"ש|רא"ש מסכת יומא פרק ח סימן כב ושוע"ר סימן תר"ד בתחילתו.}} מצווה זו היא מצווה מדברי סופרים{{הערה|שוע"ר סימן תר"ח סעיף א במוסגר.}} אולם חכמים יסדו את תקנתם על דרש הפסוק: | בערב יום הכיפורים מצווה לאכול סעודה כהכנה ליום הכיפורים שלא יזיק להם הצום{{הערה|שם=רא"ש|רא"ש מסכת יומא פרק ח סימן כב ושוע"ר סימן תר"ד בתחילתו.}} מצווה זו היא מצווה מדברי סופרים{{הערה|שוע"ר סימן תר"ח סעיף א במוסגר.}} אולם חכמים יסדו את תקנתם על דרש הפסוק: | ||
{{ציטוט|תוכן="'ועניתם את נפשותיכם בתשעה' (ויקרא כג, לב.) וכי בתשעה מתענין והלא בעשור מתענין? אלא לומר לך כל האוכל ושותה בתשיעי מעלה עליו הכתוב כאילו התענה תשיעי ועשירי"|מקור=תלמוד בבלי יומא פא, ב.}} | {{ציטוט|תוכן="'ועניתם את נפשותיכם בתשעה' (ויקרא כג, לב.) וכי בתשעה מתענין והלא בעשור מתענין? אלא לומר לך כל האוכל ושותה בתשיעי מעלה עליו הכתוב כאילו התענה תשיעי ועשירי"|מקור=תלמוד בבלי יומא פא, ב.}} | ||
שורה 41: | שורה 42: | ||
=== חלוקת לעקאח === | === חלוקת לעקאח === | ||
[[קובץ:שוטר לעקאח.jpg|שמאל|ממוזער|250px|[[שוטר]] עובר לפני [[הרבי]] ב[[חלוקת לעקאח]] בפתח [[חדר הרבי|חדרו]]]] | [[קובץ:שוטר לעקאח.jpg|שמאל|ממוזער|250px|[[שוטר]] עובר לפני [[הרבי]] ב[[חלוקת לעקאח]] בפתח [[חדר הרבי|חדרו]]]] | ||
בערב יום הכיפורים המנהג 'לבקש' מיני מזונות - 'לעקאח' - וגם אוכלים ממנו.{{הערה|שם=מנהגים}} נהוג בדרך כלל לבקש מאת הגבאים ושמשי בית הכנסת{{ | בערב יום הכיפורים המנהג 'לבקש' מיני מזונות - 'לעקאח' - וגם אוכלים ממנו.{{הערה|שם=מנהגים}} נהוג בדרך כלל לבקש מאת הגבאים ושמשי בית הכנסת{{הערה|ספר המנהגים עמ' 58}}. עניינו הוא, שבאם נגזר על האדם שיזדקק לבריות, יצא ידי חובה בבקשת ה'לעקאח'{{הערה|ראה לקוטי שיחות חי"ד עמ' 373, ע"פ אלף המגן למט"א סי' תרד-תרה ס"ק ל"ח, בשם נה"ש}}. | ||
אצל החסידים המנהג לקבל מאת האדמו"ר ופעמים היה שהרבניות חילקו לעקאח{{הערה|ראה באוצר מנהגי חב"ד עמוד קפ"א ואילך | אצל החסידים המנהג לקבל מאת האדמו"ר ופעמים היה שהרבניות חילקו לעקאח{{הערה|ראה באוצר מנהגי חב"ד עמוד קפ"א ואילך}} | ||
בערב יום הכיפורים נוהג הרבי לחלק לעקאח לכל אחד ואחד כשהוא לבוש ב[[בגד|בגדי]] משי של שבת וחגור אבנט ומברך את כל אחד ואחד בשנה טובה ומתוקה.{{הערה|שם=מנהגים}} | בערב יום הכיפורים נוהג הרבי לחלק לעקאח לכל אחד ואחד כשהוא לבוש ב[[בגד|בגדי]] משי של שבת וחגור אבנט ומברך את כל אחד ואחד בשנה טובה ומתוקה.{{הערה|שם=מנהגים}} | ||
שורה 49: | שורה 50: | ||
קרה והרבי חילק לעקאח גם לאחרי יום הכיפורים לאחד מאנ"ש שנכנס לבקש לעקאַח במוצאי יום הכיפורים - אמר הרבי: עכשיו אין זה הזמן להענין דנתינת לעקאַח שבערב יום הכיפורים, אבל אף על פי כן (הרבי נתן לו חתיכת לעקאַח, ואמר) הא לך, "פּאַשען זיך"... על כל השנה{{הבהרה|מה הפירוש?}}. | קרה והרבי חילק לעקאח גם לאחרי יום הכיפורים לאחד מאנ"ש שנכנס לבקש לעקאַח במוצאי יום הכיפורים - אמר הרבי: עכשיו אין זה הזמן להענין דנתינת לעקאַח שבערב יום הכיפורים, אבל אף על פי כן (הרבי נתן לו חתיכת לעקאַח, ואמר) הא לך, "פּאַשען זיך"... על כל השנה{{הבהרה|מה הפירוש?}}. | ||
ובשנים אחרות | ובשנים אחרות שהקהל גדל ולא הספיקו כולם לקבל "לעקאַח" בערב יום הכיפורים, נתן הרבי "לעקאַח" החל מ[[ו' תשרי]] וכן ב[[הושענא רבה]] (או בשמיני עצרת), ובירכם בהנוסח דערב יום הכיפורים. | ||
חשיבות החלוקה אצל הרבי הייתה גדולה שבערב יום הכיפורים [[תשמ"א]], כאשר נסע הרבי ל[[מקוה]], הודיע ה[[מזכיר]] ר' [[לייבל גרונר]] כי הרבי אמר לו שלא ימנעו איש מלגשת לקבלת לעקאח, שהתור יהיה רצוף ושלא יתערבו בעניניו, וכיון שזהו ערב יוהכ"פ שלא "ישחקו" עמו{{הערה|יומן שנת הקהל תשמ"א}}. | חשיבות החלוקה אצל הרבי הייתה גדולה שבערב יום הכיפורים [[תשמ"א]], כאשר נסע הרבי ל[[מקוה]], הודיע ה[[מזכיר]] ר' [[לייבל גרונר]] כי הרבי אמר לו שלא ימנעו איש מלגשת לקבלת לעקאח, שהתור יהיה רצוף ושלא יתערבו בעניניו, וכיון שזהו ערב יוהכ"פ שלא "ישחקו" עמו{{הערה|יומן שנת הקהל תשמ"א}}. | ||
שורה 56: | שורה 57: | ||
===פיוס חברים=== | ===פיוס חברים=== | ||
{{ | נוהגים ביום זה לפייס את כל מי שפגע בו ולבקש את מחילתו, מפני שיום הכיפורים מכפר רק על חטאים שהם לפני ה', אך מה שבין אדם לחברו אין יום הכיפורים מכפר עד שיפייסנו{{הערה|שולחן ערוך אדה"ז תרו, א-ח}}. | ||
על אף שבמשך כל השנה ראוי ללכת מיד ולפייס את מי שחור כנגדו, בכל זאת בערב יום כיפור צריך להיזהר בזה ביותר, כדי שיהיה לב כל ישראל שלם זה עם זה, ולא יהיה מקום לשים לקטרג על ישראל. | |||
על הנפגע לא להיות אכזרי מלמחול. אלא ימחל מיד. בשעת בקשת הנחילה יש לפרט החטא באם לא מבייש את חברו. וסדר מיוחד יש הפיוס רבו המובהק באם חטא כנגדו וכן באם חטא כנגד אדם שנפטר. | |||
===טבילה במקווה=== | ===טבילה במקווה=== | ||
מלבד הטבילה בבוקר כמידי יום כפי הנהוג אצל חסידים{{הערה|אותה טובלים לאחר הכפרות ולפני התפילה (ראה בקובץ הלכה מאת הרב ברוין תשרי תשע"ז.}}, מוסיפים בערב יום כיפור טבילה מיוחדת. | מלבד הטבילה בבוקר כמידי יום כפי הנהוג אצל חסידים{{הערה|אותה טובלים לאחר הכפרות ולפני התפילה (ראה בקובץ הלכה מאת הרב ברוין תשרי תשע"ז.}}, מוסיפים בערב יום כיפור טבילה מיוחדת. | ||
שני טעמים הובאו לטבילה זו; משום טהרה מטומאת קרי, וכטבילה של גירות ותשובה. | שני טעמים הובאו לטבילה זו; משום טהרה מטומאת קרי, וכטבילה של גירות ותשובה. | ||
ומפני הטעם הראשון בלבד היתה מספיקה טבילה במים שאובים בלבד (או אפילו בהורקה של שלשה דליים עם מים בשיעור של תשעה קבים), ובאופן שידוע לו שלא נטמא בקרי פטור מטבילה (ונשים שאינם נשאות ובמקרים שאין להם חשש מפני טומאה זו, פטורות). אולם בשל הטעם השני שהוא משום גירות יש צורך בטבילה במי גשמים, שלשה טבילות כגר המתגייר, ואף נשים שאינם נשואות חייבות בה | ומפני הטעם הראשון בלבד היתה מספיקה טבילה במים שאובים בלבד (או אפילו בהורקה של שלשה דליים עם מים בשיעור של תשעה קבים), ובאופן שידוע לו שלא נטמא בקרי פטור מטבילה (ונשים שאינם נשאות ובמקרים שאין להם חשש מפני טומאה זו, פטורות). אולם בשל הטעם השני שהוא משום גירות יש צורך בטבילה במי גשמים, שלשה טבילות כגר המתגייר, ואף נשים שאינם נשואות חייבות בה{{הערה|שולחן ערוך רבינו סימן תר"ו. למעשה, ישנם מקומות שהרב שעל אתר מבקש שימנעו הרווקות מללכת למקוה (שמירת המועדים עמ' 84)}} | ||
לפועל המנהג להקפיד בטבילה זו על חפיפת השערות ונקיון הגוף ביותר,{{מקור}} וטובלים ארבע פעמים: פעם אחת לשם טהרה מטומאת קרי, ועוד שלוש פעמים לשם גירות.{{מקור}} על פי פנימיות התורה ארבעת הטבילות הללו הם גם כנגד ארבעת האותיות בשם הוי'.{{מקור}} | לפועל המנהג להקפיד בטבילה זו על חפיפת השערות ונקיון הגוף ביותר,{{מקור}} וטובלים ארבע פעמים: פעם אחת לשם טהרה מטומאת קרי, ועוד שלוש פעמים לשם גירות.{{מקור}} על פי פנימיות התורה ארבעת הטבילות הללו הם גם כנגד ארבעת האותיות בשם הוי'.{{מקור}} | ||
נוהגים לערוך טבילה זו לאחר חצות היום | נוהגים לערוך טבילה זו לאחר חצות היום לפני תפילת מנחה{{הערה|שם=תרו יג|1=[http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=14721&st=&pgnum=86 מהרי"ל הלכות ערב יום כיפור], שולחן ערוך רבינו סימן תר"ו סעיף יג.}}. אם כי רבותינו נשיאנו לא הקפידו על כך ברבות מהשנים, וטבלו רק לפני תפילת שחרית{{הערה|אוצר מנהגי חב"ד אלול-תשרי עמוד קעח.}}. | ||
במידת האפשר | במידת האפשר, נוהגים לטבול פעם נוספת לאחר סעודה מפסקת{{הערה|שם=תרו יג}}. | ||
===מלקות=== | ===מלקות=== | ||
שורה 78: | שורה 84: | ||
===וידוי=== | ===וידוי=== | ||
מתפללים תפילת מנחה לפני הסעודה המפסקת ואומרים בסיום תפילת שמונה עשרה את נוסח הוידוי הנאמר בכל תפילות יום הכיפורים. מן הדין מצות הוידוי היא בתחילת זמן הכפרה, דהיינו בליל יום הכיפורים עם חשכה, אולם חששו חכמים שמא תתבלבל עליו דעתו בסעודה מחמת שיכרות וכדומה, ולא יוכל להתוודות בהתחלת זמן הכפרה בליל יום הכיפורים, ועל כן הצריכו להתוודות כבר בערב יום הכיפורים לפני הסעודה המפסקת{{הערה|שו"ע אדמוה"ז תר"ז, א.}}. | מתפללים תפילת מנחה לפני הסעודה המפסקת ואומרים בסיום תפילת שמונה עשרה את נוסח הוידוי הנאמר בכל תפילות יום הכיפורים. את הווידוי אומרים בתפילה הלחש ואין השליח ציבור חוזר עליו. | ||
מן הדין מצות הוידוי היא בתחילת זמן הכפרה, דהיינו בליל יום הכיפורים עם חשכה, אולם חששו חכמים שמא תתבלבל עליו דעתו בסעודה מחמת שיכרות וכדומה, ולא יוכל להתוודות בהתחלת זמן הכפרה בליל יום הכיפורים, ועל כן הצריכו להתוודות כבר בערב יום הכיפורים לפני הסעודה המפסקת{{הערה|שו"ע אדמוה"ז תר"ז, א.}}. | |||
===ברכת הבנים=== | ===ברכת הבנים=== | ||
שורה 90: | שורה 98: | ||
על יסוד מנהג זה נהגו החסידים - הרואים את עצמם כבנים רוחניים של הרבי - להיכנס לרבותינו נשיאינו ולבקש את ברכתם בערב יום הכיפורים סמוך לזמן התקדש החג. | על יסוד מנהג זה נהגו החסידים - הרואים את עצמם כבנים רוחניים של הרבי - להיכנס לרבותינו נשיאינו ולבקש את ברכתם בערב יום הכיפורים סמוך לזמן התקדש החג. | ||
אצל אדמו"ר הריי"צ היה נהוג שבירך את החסידים שנכנסו אליו לבקש את ברכתו בנוסח: "דער אויבערשטער זאָל מעורר זיין מיט אַ התעוררות [=שהקב"ה יעורר בהתעוררות] תשובה אמתית מתוך פנימיות ונקודת הלב". | אצל [[אדמו"ר הריי"צ]] היה נהוג שבירך את החסידים שנכנסו אליו לבקש את ברכתו בנוסח: "דער אויבערשטער זאָל מעורר זיין מיט אַ התעוררות [=שהקב"ה יעורר בהתעוררות] תשובה אמתית מתוך פנימיות ונקודת הלב". | ||
החל משנת [[תשי"ב]] (שהיתה הפעם הראשונה של ערב יום כיפור לאחר שהרבי קיבל על עצמו בגלוי את הנהגת חסידות חב"ד) הנהיג הרבי את מעמד 'ברכת התמימים', בו מברך הרבי קודם כל נדרי את כל הבחורים הלא נשואים השוהים בחצר הרבי. בנוסף לברכה הנהוגה, נושא הרבי בדרך כלל שיחה קצרה במעמד זה, ומיד לאחר מכן יורד לתפילת כל נדרי עם הציבור. בשנים הראשונות בירך הרבי את הבחורים בחדרו, ובעקבות ריבוי הבחורים, נערך המעמד ב{{ה|זאל הקטן}}. | החל משנת [[תשי"ב]] (שהיתה הפעם הראשונה של ערב יום כיפור לאחר שהרבי קיבל על עצמו בגלוי את הנהגת חסידות חב"ד) הנהיג הרבי את מעמד 'ברכת התמימים', בו מברך הרבי קודם כל נדרי את כל הבחורים הלא נשואים השוהים בחצר הרבי. בנוסף לברכה הנהוגה, נושא הרבי בדרך כלל שיחה קצרה במעמד זה, ומיד לאחר מכן יורד לתפילת כל נדרי עם הציבור. בשנים הראשונות בירך הרבי את הבחורים בחדרו, ובעקבות ריבוי הבחורים, נערך המעמד ב{{ה|זאל הקטן}}. |
עריכות