שמעון שלום קליש
רבי שמעון שלום קאליש (תרמ"ג - י"ט באב תשי"ד) היה האדמו"ר מאמשינוב.
![](/images/thumb/e/ef/%D7%A9%D7%9E%D7%A2%D7%95%D7%9F_%D7%A9%D7%9C%D7%95%D7%9D_%D7%A7%D7%90%D7%9C%D7%99%D7%A9.jpg/250px-%D7%A9%D7%9E%D7%A2%D7%95%D7%9F_%D7%A9%D7%9C%D7%95%D7%9D_%D7%A7%D7%90%D7%9C%D7%99%D7%A9.jpg)
תולדות חייו
רבי שמעון שלום נולד לאביו רבי מנחם קאליש. הוא התגורר לפני מלחמת העולם השניה באוטווצק ועמד בקשר עם אדמו"ר הריי"צ.
בתקופת המלחמה, גלה לשנחאי, יחד עם תלמידי ישיבת תומכי תמימים שנחאי.
לתמימים היה באותה עת בניין נפרד ביפן, ובעליית הגג של אותו בניין התגורר האדמו"ר מאמשינוב.
עוד בהיות התמימים בוילנה, הורה להם הרבי הריי"צ כי אם יש להם ספק בנושא כלשהו, ישאלו את פי האדמו"ר מאמשינוב, שכן באותם ימים היה ברור שיקשה על התמימים לשגר מכתבים אל הרבי הריי"צ ולקבל מענה במהירות בעת הצורך.
חיבה יתירה נודעה מצד האדמו"ר מאמשינוב אל תלמידי התמימים, שכן אף הוא לעיתים קרובות נהג להתפלל במחיצת בני הישיבה או להיכנס לישיבה להקשיב לקריאת התורה.
על אפיזודה שהתרחשה בעת אחד מביקוריו אלו בישיבה, סיפר הרב שמעון גולדמן:
"בבקרה של אחת השבתות, ירד האדמו"ר מאמשינוב מדירתו להצטרף אלינו לתפילה, ושאל את הבחור הראשון שנקרה בדרכו היכן עומד החזן. היה זה בעת חזרת הש"ץ, והבחור שהיה נרגש מאוד מן העובדה שהאדמו"ר עומד מולו ומדבר אליו - הפטיר בקושי, מתוך התרגשותו כי החזן עומד ב"מלך ממית". הרבי שמע את התשובה רקע ברגלו על הארץ לאות אי שביעות רצון, והוסיף מיד: 'ומחיה... מלך ממית ומחיה!' הבחור חייך במבוכה, ובינתיים קלטנו את המסר איך רואה האדמו"ר את פעולותיו של בורא עולם. הבנו היטב שהעיקר הוא לא ה'ממית' אלא ה'מחיה'!"